LIŠEJNÍKY (Lichenes)

Jsou to podvojné organismy, jejichž stélku tvoří vlákna hub (tzv. mykobiont) a buňky sinic nebo řas (tzv. fykobiont).
3 základní typy stélky:
- korovitá - pevně přirostlá celou spodní plochou k substrátu, od něhož ji nelze bez poškození oddělit
- lupenitá - plochá, na okrajích zpravidla laločnatě zvlněná, k substrátu přirůstá jen částí plochy
- keříčkovitá - od podkladu keříčkovitě odstává, přirůstá jen nepatrnou plochou.

Vnitřní stavba stélky je určena rozložením řas. Podle toho můžeme rozlišovat stélky:
- homeomerické - řasy mezi houbovými vlákny uspořádány rovnoměrně po celém průřezu 
- heteromerické - převládá houbová složka, řasy tvoří zvláštní vrstvu.

Rozmnožování lišejníků
1) Vegetativní
 - úlomky stélky
 - sorediemi - shluky řasových buněk hustě opletené houbovými vlákny
 - isidiemi - výrůstky na svrchní straně stélky
2) pohlavní - houbovými výtrusy (týká se pouze houby)
Na stélkách se vytvářejí různé typy plodnic
- apothecia - otevřené miskovité nebo terčovité útvary, obvykle na povrchu stélky
- perithecia - kulovité nebo hruškovité útvary s otvorem na vrcholu, obvykle ponořené ve stélce.

Zástupci lišejníků:
Cladonia (dutohlávka)
Cetraria (pukléřka)
Peltigera (hávnatka)
Parmelia (terčovka)
Xantoria (terčník)
terčovka bublinatá (Hypogymnia, Parmelia physodes)
pukléřka islandská (Cetraria islandica)
větvičník slívový (Evernia prunastri)
dutohlávka sobí (Cladonia rangiferina)
hávnatka psí (Peltigera canina)
terčník zední (Xanthoria parietina)
mapovník zeměpisný (Rhizocarpon geographicum)