zvonek rozkladitý
Campanula patula L.
čeleď: zvonkovité – Campanulaceae

slovenský název: zvonček rozložitý
anglický název: Bellflover patulous
německý název: e Wiesenglockenblumen

Původ druhu: 
Je rozšířen po celé Evropě kromě nejsevernějších oblastí.

Areál rozšíření: 
Diploidní cytotyp hojně (Krkonoše, Petrova bouda),tetraploidní cytotyp (Šumava, Plešné jezero), hexeploidní cytotyp (Krušné hory, okolí Rolavy). (Slavík B.2002)

Popis rostliny:
•	1-2 letá bylina
•	kořen je tenký, vřetenovitý, bělavý, nevětvený
•	lodyha je vzpřímená nebo krátce vystoupavá,vysoká 25-60 cm, hranatá nebo oblá, lysá nebo chlupatá,rozkladitě větvená, chudě olistěná při bázi někdy se sterilními výběžky.
•	listy lysé nebo chlupaté, přízemní řapíkaté, čepel obvejčitá, 3-5 cm dlouhé, tupě vroubkované, dolní lodyžní listy krátce řapíkaté čepel elipčitá až vejčitě podlouhlá celokrajná tupá, střední a horní listy klínovou bází přisedlé čárkovitě kopinaté,celokrajné, špičaté.
•	květy na dlouhých stopkách se 2 listenci ve volné chocholičnaté latě, za slunečního svitu vzpřímené, za deště a v noci nící, kališní cípy úzce trojúhelníkovité, dlouhé zašpičatělé, celokrajné nebo při bázi se 2-3 zoubky po každé straně, koruna široká nálevkovitá až zvonkovitá, 15-25(40 mm) dlouhá, lysá nebo chlupatá, světle až tmavě fialová barva, do 1/2 – 2/3 ve vejčitě podlouhlé, zašpičatělé cípy, semeník obkuželovitý, lysý nebo chlupatý, někdy papilózní
•	květenství  chocholičnatá lata
•	doba květu V-IX
•	plodem je tobolka otvírající se 3 děrami při vrcholu, semeno vejcovité, zploštělé lesklé a drobné (Slavík B.2002)

Obsahové látky: 
v uvedené literatuře nejsou uvedeny

Ekologie: 
Stanovištní podmínky: louky, pastviny, paseky, řidčeji křoviny
Podmínky růstu: půdy vlhké živinami bohaté, neutrální až slabě kyselé, humózní písčito hlinité.
Společenstva: Arrhenatheriaon, Berberidion, Plolinion a třídy Epilobietea angustifolii (Slavík B.2002)

Význam a využití v praxi: 
v literatuře není uvedeno. Je to luční květina.
Zajímavosti:
Variabilita:V rámci druhů existuje polyploidní série, z níž se na našem území vyskytují diploidní (2n=20), tetraploidní (2n=40) a hexalploidní (2n=60).
Na naše území je daleko nejhojnější cytotyp diploidní, u jehož populacích se mohou výjimečně objevit vtroušené rostliny tetraploidni. Tetraploidní populace byly dosud zjištěny na Šumavě ( v území ohraničeném Modravou, Boubínem, Prachaticemi, Voláry a Plechým s přesahem na území Bavorska), hexaploidí v Krušných horách ( mezi Bublavou a Novými Hamry, zatím jen na české straně). Polyploidi se liší od diploidů robusním vzrůstem (lodyha 35-60 cm vysoké převážně jen v horní 1/3 nebo 1/2 větvená ), větš í(25-40mm dlouhá ) mělčeji laločnatou korunkou s kratšími cípy a většími pylovými zrny. Polyploidi se také liší ekologicky, na rozdíl od diploidů vyhledávají spíše stanoviště zastíněná a mírně vlhká. U obou polyploidů se občas objevují sterilní výběžky, které u diploidů vždy chybějí. Mezi sebou se tetraploidi a hexaploidi odlišují velmi snadno: papily na semeníku (částečně u diploidů atetraploidů ) nebyly u hexaploidů dosud pozorovány. Hexaploidi mají lodyhu tupěji hranatou až téměř oblou, korunku uvnitř přitisklé chlopkatou a častější výběžky než tetraploidů (Slavík B.2002)
Zvonek rozkladitý 1-letý roste jen ve východní části Karpatského bloku.(Krejčí J.1997)
Nadmořská výška výskytu: nížiny do 200 m.n.m. (planární stupeň),hory od 700-1300 m.n.m. montánní a supmontání).(Kubát K.2002)

Použitá literatura:
Slavík B. (2000): Květena České republiky 6, Academia  Praha: 736
Krejčí J.(1997): Velká kniha rostlin, Príroda Bratislava: 310
Kubát K. (2002): Klíč ke květeně České republiky, Academia Praha: 611