zvonek broskvolistý
Campanula percifolia
čeleď: zvonkovité – Campanulaceae

slovenský název: zvonček broskyňolistý
maďarský název:baracklevelú harangvirág
německý název: Pfirsichblattrige Glockenblume

Původ druhu: 
Patří mezi evropské druhy.Rozšířený je po celé Evropě kromě nejsevernějších oblastí.

Areál rozšíření: 
Rozšířený je v celé Evropě a Malé Asii. Na Slovensku se vyskytuje hojně po celém území od pahorkatin až do subalpinského stupně, v nížinách zřídkakdy.V ČR roztroušeně od nížin po podhorské oblasti, v horách vzácně.Celkově roste od severovýchodního Španělska po střední Rusko, na severu po střední Švédsko a Finsko.(LHOTSKÁ M. 1998)

Popis rostliny: 
•	1-2 letá vytrvalá bylina
•	kořen je tenký, vřetenovitý, bělavý, nevětvený
•	50 až 80 cm vysoká bylina.Lodyha přímá, rýhovaná.Téměř lysá bylina.
•	Listy tuhé, lesklé, na vrubu bělavé, přízemní řapíkaté, v době květu zaschlé, obvejčité až kopinaté. Lodyžní přísedlé, čárkovitě kopinaté až čárkovité. Přízemní listy vejčitě podlouhlé, zúžené v řapík.Lodyžní maximálně 1 cm široké.
•	Květy široce zvonkovité až 4 cm dlouhé i široké, s jasně modrou korunou se širokými, špičatými cípy.
•	květenství: chudokvětý hrozen po3 až 9.
•	doba květu: VI až VIII
•	Plodem jsou trojboké, trojpouzdré tobolky, které vysemeňují třemi otvory na vrcholu.Ve vlhkém prostředí se otvory na plodech opět uzavírají. Plody malí v obrysu tvar trojúhelníkový, na vrcholu jsou ploché, se zbytkem po čnělce, na bázi jsou zúžené v plodní stopku dlouhou asi 2cm. Na každé hraně plodu jsou tři žebra. Oplodí je síťovité, matné nebo slabě lesklé, lysé a má světle hnědou nebo šedohnědou barvu. Jedno hroznovité plodenství obsahuje průměrně dvacet plodů a jedna tobolka asi 5 set semen.drobná semena mají zhruba tvar vejčovitý, po jejich obvodu se táhne úzký kýl.semena jsou rozšiřována hlavně větrem, vzhledem k svým rozměrům však mohou přilnout i na srst zvířat a peří ptáků či na oděv lidí.Na některých stanovištích mohou být na kratší vzdálenost šířena vodou.(LHOTSKÁ M.1998,KUBÁT K.2002) 

Obsahové látky: 
v uvedené literatuře nejsou uvedeny

Ekologie:
Stanovištní podmínky: roste ve světlých listnatých lesech, nejčastěji v oblasti hrabovo-dubových lesech (Carpinion), na lesních světlinách, v řídkých porostech, na kraji lesu, v křovinách a na rumištích, stráně, půdy slabě kyselé až zásadité.
Podmínky růstu: světlomilným prvkem indiferentným vůči mateřské hornině.Ve vyšších polohách upřednostňuje jižní a východní stráně.Dobře prospívá na slunném až polostinném stanovišti, nesvědčí příliš velké sucho ani zamokření, půda by měla být dobře propustná.
Společenstva: vyskytuje se v lužních fytocenózách, které vznikli po dubo-habřinách a dubinách (SLAVÍK B.2000)

Význam a využití v praxi:
Je to velmi dekorativní druh, a proto ho často vidíme i v okrasných zahrádkách se pěstují i bílé velkokvěté formy.

Zajímavosti: 
Variabilita:V rámci druhu existují polyploidní série, z níž se na našem území vyskytují diploidní(2n=20), tetraploidní(2n=40) a hexaploidní(2n=60), Na našem území je daleko hojnější cytotyp diploidní, u jehož populacích se mohou vyjímečně objevit vtroušené rostliny tetraploidní.Tetraploidní populace byly dosud zjištěny na Šumavě, hexaploidní v Krušných horách.Polyploidi se liší od diploidů robusním vzrůstem, větší mělkčeji laločnatou korunkou s kratšími cípy a většími pylovými zrny. Také se liší ekologicky, vyhledávají spíše stanoviště zastíněná a mírně vlhká. U obou polyploidů se občas objevují sterilní výběžky, které u diploidů vždy chybějí.(SLAVÍK B.2002)

Použitá literatura: 
SLAVÍK B. (2000) : Květena České republiky 6, Academia Praha
LHOTSKÁ M. (1998) :Kapesní atlas semen, plodů a klíčních rostlin
KUBÁT K. (2002) : Klíč ke květeně České republiky, Academia Praha