zlatobýl kanadský
Solidago canadensis
čeleď: hvězdnicovité (složnokvěté) – Asteraceae 

synonyma: celík kanadský

slovenský název: zlatobyl‘ kanadska
anglický název:goldenrod
německý název: kanadische goldrute
lidové názvy: žlutá metla

Původ druhu: 
Původem ze Severní Ameriky.(Mareček F., Pekárková E.2001)

Areál rozšíření: 
V Evropě zprvu pěstován, asi od poloviny 19. století zplaňuje, dnes roztroušeně od nížin po podhorské oblasti.(Mareček F., Pekárková E.2001)

Popis rostliny: 
•	Vytrvalá bylina
•	Kořenový systém: silný plazivý oddenek.
•	Lodyha hustě a krátce chlupatá, přímá, v květenství rozvětvená, často do nachova naběhlá. Lodyha modifikovaná také v silný plazivý oddenek. Rostlina je vysoká 50 – 250 cm.
•	listy: kopinaté, 5x až 10x delší nežli široké, zubaté, na rubu chlupaté, střídavé, dolní listy brzy zasychají. Jsou charakteristické třemi souběžnými žilkami. 
•	květy: oboupohlavné, jazykovité jen o málo delší nežli trubkovité, žluté. 
•	květenství: jednostranná, rozkladitá lata, sestává ze stovek malých květů
•	doba květu: VIII až X 
•	plodem je nažka (Větvička V.1998; Vít J. a kol.1994; Mareček F., Pekárková E.2001)

 Obsahové látky: 
Alkaloidy, saponiny, třísloviny, flavonoidy (Podlech D.2002)

Ekologie:
Stanovištní podmínky: rumiště, břehy, lužní lesy, světliny, okraje lesů.
 Podmínky růstu: slunné až mírně přistíněné stanoviště, běžná zahradní půda, snáší sucho
Společenstva: vyskytuje se v ruderálních společenstvech. (Vít J. a kol.1994; Mareček F., Pekárková E.2001; Šomšák L.1997)

Význam a využití v praxi:
Plevelná rostlina, díky zplanění. Jako plevel se vyskytuje často v parcích a zahradách, zplaňuje na rumištích a v pobřežních křovinách. Často osidluje devastované plochy v intravilánu měst. Je také cennou včelařskou rostlinou. Používá se v lékařství jako močopudný prostředek v různých farmaceutických výrobcích, které se využívají např. při onemocnění ledvin a močového ústrojí (vnitřně) a ke koupelím a obkladům při špatně se hojících a hnisavých ranách.( http://www.floranazahrade.cz/200210/zplanovani.htm; Černý Z., Neruda J., Václavík F.1998; Podlech D.2002)

Zajímavosti: 
Zlatobýl byl považován za užitečnou léčivou rostlinu a zvláštní pozornost mu věnuje i dnešní farmacie. Solidago je odvozováno buď od latinského solidare – upevnit zdraví , nebo solidum agere – učinit zdravým. Pěstuje se v řadě odrůd vzniklých křížením S. canadensis, S. virgaurea a S. brachystachys. Jednotlivé odrůdy se liší zejména výškou rostlin, která se pohybuje přibližně od 30 do 180 cm, dále se odlišují podle habitu na: 1.odrůdy sloupkovitého vzrůstu – vyznačují se pevnými hustě olistěnými kompaktními trsy s květenstvím téměř v jedné rovině, je to např.“Strahlenkrone“,“Spätgold“. Je to skupina odrůd s nejnižší náchylností vůči padlí. 2. odrůdy mimózové – trsnaté s velmi světlým olistěním, s latami s převislým vrcholem a velkými volně postavenými úbory, je to např.“Golden Shower“,“Leraft“. Odrůdy této skupiny jsou náchylné k padlí. 3.odrůdy s kuželovitým květenstvím – vyznačují se hustým květenstvím s výrazným vrcholem, je to např.“Goldschleier“.Tyto odrůdy jsou málo náchylné k padlí. 4.odrůdy nízké keříčkovitého vzrůstu – dorůstají výšky 30 cm, vyznačují se podobným kompaktním růstem jako Aster dumosus, je to např.“Laurin“,“Golden Thumb“.   Pěstuje se poměrně snadno, vyhovuje mu slunné až mírně přistíněné stanoviště, běžná zahradní půda, dobře snáší sucho, množí se dělením trsů na jaře nebo na podzim, případně řízky. Používá se skupinově do trvalkových záhonů. Je rovněž cennou rostlinou na řez i k sušení. Patří mezi poměrně časté invazní druhy. Invaze rostlin představují v současnosti jeden z nejvážnějších ekologických problémů, protože mění druhovou skladbu přírodních nebo polopřírodních rostlinných společenstev - vytlačují původní druhy a snižují druhovou rozmanitost rostlin - tzv. biodiverzitu. Z toho vyplývá, že porosty invazních druhů rostlin sice mohou působit i v přírodě pěkně, ale jejich výskyt je nežádoucí. Zlatobýl kanadský (Solidago canadensis) upřednostňuje příbřežní rostlinná společenstva, je však k vidění také kolem dopravních komunikací a na samotách. Porosty tohoto druhu jsou nápadnější v období kvetení koncem léta a začátkem podzimu, kdy jeho hromadný výskyt prozrazují výrazně žluté úbory drobných květů.(Větvička V.1998; Podlech D.2002; Černý Z., Neruda J., Václavík F.1998; http://www.floranazahrade.cz/200210/zplanovani.htm)

Použitá literatura: 
Větvička V. (1998): Trvalky. Aventinum Praha: 200
Podlech D. (2002): Léčivé rostliny. Slovart Praha: 64
Černý Z., Neruda J., Václavík F. (1998): Invazní rostliny a základní způsoby jejich likvidace. Vydal institut výchovy a vzdělávání Ministerstva zemědělství České republiky Praha: 15
Vít J. a kol.(1994): Květinářství. Nakladatelství Českého zahrádkářského svazu Praha: 380
Mareček F., Pekárková E. (2001): Zahradnický slovník naučný 5. Ústav zemědělských a potravinářských informací Praha: 320
Šomšák L.(1997):Velká kniha rostlin.Vydala Příroda,a.s.,Bratislava:154

Internetové adresy: 	http://botanika.wendys.cz/kytky/K275.php
			http://www.floranazahrade.cz/200210/zplanovani.htm
			http://www.darius.cz/archeus/BB_C.html