vřes obecný
Calluna vulgaris  (L.) Hall
 čeleď: vřesovcovité - Ericaceae 

slovenský název: vres obyčajný
anglický název: heather
německý název:  das Heidekraut, die Erika
lidové názvy: břasa,  břes, hnidavec, suchotinka, chvojčina, jindavec

Areál rozšíření: 
Vřes patří mezi evropsko- západosibiřské druhy oceánských klimatických podmínek. V ČR od středních do horských poloh dosti hojně, v nížinných ( Záhorská nížina) a v bezlesích oblastech roztroušeně až vzácně. Celkově roste v Evropě, na sever ve Skandinávii až po 71° severní šířky, na východě po Povolží, na jihu přibližně po střední Itálii (alpinské polohy), severozápadní Jugoslávii a odtud přes Karpaty, Ural, v západní Sibiři, v Turecku, v severozápadní Africe u Targenu. 

Popis rostliny:
•	druh: vytrvalý polodřevnatý keřík
•	kořenový systém: kořeny provazcovité, často vřetenovitě zlustlé
•	stonek, výška rostliny: vždyzelený keřík s poléhavými a často kořeňujícími větvemi. Přízemní větve poléhavé nebo vystoupavé; horní větve přímé někdy lysé až hustě přitiskle pýřité. Dosahuje  výšky 15 až  50 cm. 
•	listy: úzce kopinaté, člunkovité, na postranních nekvetoucích větévkách husté, střídavé max. 1-3 mm dlouhé, hustě střechovitě se kryjící, objímavé a na bázi protažené ve 2 ouška; listy na hlavních větvích řídké, vstřícné, 2-3 mm dlouhé, na bázi s 2 výrazně protaženými oušky. 
•	květy: Květy krátce stopkaté; stopky pýřité; 4-6 listenců, nahloučené pod květem a napodobující kalich. Kališní lístky obvejčité, 3-4 mm dlouhé, jasně fialově růžové nebo bílé; cípy korunních lístků až 2 mm dlouhé; čnělka přímá nebo slabě zakřivená, z květu málo vyniká. Kalich je 4-dílný, narůžovělý, blanitý, vytrvalý a lesklý, asi 4 mm dlouhý. Pokleslé květy mají kromě červenofialového nebo světlefialového kalichu ještě vnější kalich ze čtyř listenů. V květu je 8 tyčinek, jejichž prašníky mají 2 výrůstky. Čtyři korunní plátky srůstají do podlouhlé zvoncovité koruny. 
•	květenství: vytváří koncové, jednostranné, 5 - 15 cm dlouhé hrozny, s množstvím květů
•	doba květu: kvete od poloviny VII až do poloviny  IX,  kvetení trvá asi dva až tři týdny
•	plod: tobolka. Semena vejcovitá, hnědá, cca  0,1-0,3 mm dlouhá.

Obsahové látky: 
Nať obsahuje katechinové třísloviny (asi 7%), flavonoidy (quercitrin a myricetin), alkaloid ericolin,  glykosid arbutin, silice, sliz s dobrými želírovacími vlastnostmi, saponiny, hořčiny, pryskyřice, kyselinu křemičitou, organické kyseliny ( kyselinu citrónovou). 

Ekolologie: 
Stanovištní podmínky: Roste hojně na kyselých půdách, místy tvoří souvislé porosty - vřesoviště; roste též ve světlých lesích, na skalách,  pastvinách a písčinách od nížin až vysoko do hor.
Podmínky růstu: Vřes obecný indikuje kyselé (oligotrofní) půdy. V přírodě roste v kyselomilných společenstvích (pH 4,6 - 5,8), především na kyselých píscích, neúrodných půdách, břidlicích apod. Vápencovým substrátům se vyhýbá. Je běžný i v kyselých doubravách, v dubo-borových lesích na píscích a v jejich náhradních fytocenózách. Na vrchovištních rašeliništích indikuje již ty porosty, které rostou na odumřelé vrstvě rašeliny a zpravidla neovlivňované spodní vodou. Nad horní hranicí lesa je téměř běžným druhem skoro ve všech nelesních společenstvech na krystalinických horninách. V podhorských a horských polohách je zajímavým druhem zvláště z hlediska sekundárně-progresívní sukcese neobhospodařovaných luk. Podobně je tomu i v některých nížinách, zejména s podložím křemičitých písků.
Společenstva: Daignostický druh třídy Nardo-Callunetea (častý zvl. v porostech  svazů Genistion a Euphorbio-Callunion)+ též v společenstvech řádu Sphangnetalia medii a svazů Rhynchosporion albae, Dicrano-Pinion, Genisto germanicae-Quercion a Corynephorion canescentis.

Význam a využití v praxi: 
Využití v lékařství: Z natě nebo květu je možno připravovat jarní čajový nápoj, který má příjemnou chuť. Narozdíl od jiných čajů se může pít denně a stále, aniž by způsobil nějaké potíže. Droga působí desinfekčně zejména v ženských orgánech, je močopudní, potopudní, dobře působí při zánětu pánvičky ledvinné a na močové kaménky, schopnost odvodňování se uplatní při otocích.Vřes dále uklidňuje, prohlubuje spánek, reguluje trávení, působí mírně protiprůjmově, vylučuje z těla kyseliny močové a proto je vhodný při dně a revmatismu, protizánětlivě působí v trávicím ústrojí. Zevně se používá odvar k omývání ekzémů, k odkladům na opary a vymývání ran, případně pak na výplachy očí při zánětlivých očních chorobách.. Příjemně uklidňuje, má velmi mírný narkotický účinek a navozuje klidný spánek. Již od středověku se traduje užití vřesu proti chorobám sleziny.

Zajímavosti:
Původ vědeckého označení vřesu je v řeckém slově "kallynó", což znamená zametám nebo čistím. Vysvětlení je jednoduché - z vřesu se kdysi vyráběly metličky.
Předmětem sběru je především květ, který sbíráme mírně rozvitý od srpna až do září. Seřezáváním sbíráme i nať s květy, konkrétně bylinné vrcholky rostlin bez spodních zdřevnatělých částí, a to od začátku kvetení. Droga by se neměla zapařit a rozdrobit. Květy se sbírají protažením nati mezi prsty (případná příměs listů není na závadu). Suší se ve stínu nebo za umělého sušení při teplotách do 45 °C.
Množení: hřížením výhonů nebo řízkováním v létě, zastřihují se v březnu. Dobrá včelí pastva.
Je to rostlina entomogamní, autogamní, anemochorní, endomykorrhizní..
	
Použitá literatura: 
HEJNÝ S., SLAVÍK B. (1988): Květena ČSR – 2 díl. Academia Praha: 498- 499	
PILÁT A., UŠÁK O.	(1963): Kapesní atlas rostlin. SPN Praha: 140-141
AICKELE D., GOTTEOVÁ- BECHTLEOVÁ M. (1996): Co tu kvete? Kvetoucí rostliny střední evropy ve volné přírodě. Ikar Praha:  300 
http://www.floranazahrade.cz
http://www.darius.cz
http://botanika.wendys.cz/kytky/k268.php