vikev ptačí
  Vicia cracca L.
čeleď: bobovité – Fabaceaem, motýlokvěté - Papilionaceae (Leguminosae), vikvovité - Viciaceae

synonyma : Vicia cracca L. subsp. vulgaris, Cracca major, Cracca vulgaris, Ervum cracca, Vicia cracca L. subsp. imbricata

slovenský název: vika vtáčia
anglický název: bird vetch, tufted vetch
německý název: Vogelwicke
lidové názvy: planá cizrna, ptačí hrách, vička, vikvice, vlčí hrách, vrabčinka

Původ druhu:
Ve světě je rozšířen v Evropě (kromě jižního Portugalska a jižního Španělska, včetně Islandu), Asie až po Japonsko (kromě arktických a tropických oblastí), Severní Amerika. (Akademia 1995 )

Areál rozšíření:
Druh má velmi širokou ekologickou amplitudu. Ve světě je rozšířen v Evropě (kromě jižního Portugalska a jižního Španělska, včetně Islandu), Asie až po Japonsko (kromě arktických a tropických oblastí), Severní Amerika. Vyskytuje se na celém území státu od nížin do horských oblastí.

Popis rostliny:
•	Vytrvalá bylina (Akademia 1995 )
•	Vytváří plazivý oddenek s dlouhými tenkými kořeny. Plazivý oddenek se rozrůstá široce do stran zejména v hloubce 15 - 18 cm. Velmi řídce větvený hlavní kořen prorůstá do hloubky 30 - 40 cm.U vikve se také vyskytují hlízové bakterie na kořenových hlízách ( hlíza je metamorfóza kořene), které jsou schopné vzat vzdušný dusík (www.agrokrom.cz/texty/plevele) 
•	Lodyhy přímé, vystoupavé nebo popínavé, 20 - 150 cm dlouhé, chabé, poměrně tenké, hranaté, krátce přitiskle chlupaté až olysalé, na bázi někdy hnědé až černé, chudě větvené. (Akademia 1995 )
•	Listy s 5 - 10 páry lístků, vřeteno listu zakončené větvenou úponkou /Úponka může být metamorfózou listu nebo stonku. Slouží k přichycení rostliny k podkladu, díky úponkám vikev může se popínat/, palisty polostřelovité, malé a kopinaté 3 - 7 mm dlouhé, přitiskle chlupaté až olysalé. Lístky krátce řapíkaté, sudozpeřené, eliptické, podlouhlé až kopinaté, 3 -30 mm dlouhé, 1 - 6 mm široké, na vrcholu zaokrouhlené nebo zašpičatělé, s nasazenou špičkou, na bázi zaokrouhlené, přitiskle chlupaté, na svrchní straně někdy olysalé, zelené, na spodní straně zřídka nasivělé, řapíky asi 0,5 mm dlouhé (Akademia 1995 )
•	Květy jsou oboupohlavné, dvoustranně symetrické. Květy šikmo odstáté, nevonné; kalich zvonkovitý, 3,5 - 4,5 mm dlouhý, řídce chlupatý, zelený, často namodralý nebo nafialovělý, na špičkách tmavší, kališní cípy trojúhelníkovité, kratší nebo přibližně stejně dlouhé jako kališní trubka; koruna 9 - 10 mm dlouhá, světle modrofialová až modrofialová, velmi vzácně bílá, pavéza vejčitá, na vrcholu vykrojená, čepel skoro stejně dlouhá jako nehet, křídla a člunek kratší (Akademia 1995 ).
•	Květenství je jednostranný hrozen, válcovité až vejcovité, zpravidla stejně dlouhé jako podpůrný list (Akademia 1995 ).
•	Kvete VI - IX (www.agrokrom.cz/texty/plevele)
•	Plodem je lusk s 1 - 3 semeny, podlouhlé až čárkovité, zúžené v tupý zobánek, lysé, pískovitě hnědé až šedohnědé. Semena (stlačena) kulovitá, obvejcovitá nebo krychlová, hladká, olivově zelená nebo hnědá, s černými skvrnami nebo jednobarevná, sametově matná (Akademia 1995 ).

Obsahové látky:
Semena obsahují tuky, bílkoviny a značné množství polysacharidů (www.agrokrom.cz/texty/plevele).

Ekologie:
Stanovištní podmínky jsou louky, pastviny, na okraji lesů a křovin, na lesních světlinách, pasekách, ve světlých lesích, na skalkách, písčinách, rašeliništích, na okraji mokřadů, polí, kolem příkopů, na rumištích, březích rybníků a vodních toků, na náspech, hrázích aj. (Akademia 1995 ).
Podmínky růstu jsou rozmanité. Snáší různé podklady, vyskytuje se na písčitých, hlinitopísčitých až jílovitých půdách, na slunných až stinných, teplých i chladných, suchých i zamokřených stanovištích (Akademia 1995 ).
Nejhojnější výskyt je ve společenstvech třídy Molinio-Arrhenatheretea, svazu Nardion, ale roste např. i ve vegetaci svazu Calamagrostion arundinaceae (Akademia 1995).

Význam a využití v praxi:
V lučních porostech zvyšuje užitkovou hodnotu zelené píce a sena. Jako polní plevel se téměř nevyskytuje (Akademia 1995 ). Má dobrou konkurenční schopnost a zaplňuje horní patro porostu. Zvířaty je dobře přijímána. Na pastvinách je méně častá neboť nesnáší sešlapávání (www.agrokrom.cz/texty/plevele).

Použitá literatura:
www.agrokrom.cz/texty/plevele
Akademia (1995): Květena České republiky č. 4. Akademie věd ČR Praha: 397 - 398