vikev plotní
  Vicia sepium L.
čeleď: bobovité – Fabaceaem, motýlokvěté - Papilionaceae (Leguminosae), vikvovité - Viciaceae

slovenský název: vika plotná
anglický název: hedgeroven vetch
německý název: Widertonwicke
lidové názvy: vika, vička, vičena…

Původ druhu:

Areál rozšíření:
Ve světě jedruh rozšířen v Evropě (kromě jižní a střední části Pyrenejského poloostrova a severní Skandinávie), v záp. a stř. Asii, Japonskü, na Sachalinu, druhotně v mírném pásmu, vč. Severní Ameriky.
V ČR se vyskytuje na celém území státu od nížin do horských oblastí, maximálně v Krkonoších na Luční boudě, v Hrubém Jeseníku ve Velké kotlině.

Popis rostliny:
•	vytrvalá bylina 
•	kořeny krátké, tenké, podzemní výhonky dlouhé, plazivé 
•	lodyhy přímé, vystoupavé nebo popínavé, 30 - 70 cm dlouhé, tupé, hranaté, řídce chlupaté, větvené
•	listy se 4 - 8 páry lístků, vřeteno listu zakončené větvenou úponkou, palisty polostřelovité až vejčité, malé 3 - 5 mm dlouhé, dolní cíp zubatý, horní s purpurově červeným nektariem, roztroušeně chlupaté až lysé, tmavě zelené až načernalé. Lístky krátce řapíčkaté, vejčité až kopinaté, na dolních listech až okrouhlé, na vrcholu zaokrouhlené až vykrojené, s nasazenou špičkou, na bázi náhle zúžené, lysé nebo chlupaté, jasně zelené, řapíčky asi 0,5 mm dlouhé 
•	květy oboupohlavné, šikmo odstálé, kalich zvonkovitý, lysý, s chomáčkem dlouhých chlupů v horní části trubky, na cípech chlupatý, zelený, často namodralý nebo nafialovělý, kališní cípy trojúhelníkovité, mnohem kratší než kališní trubka; koruna 12 - 15 mm dlouhá, špinavě světle modrofialová až fialová, po odkvětu špinavě modrá, velmi vzácně růžová nebo bílá, pavéza obvejčitá, na vrcholu zaokrouhlená, křídla kratší, člunek kratší než křídla
•	květenství silně zkrácené, redukované
•	kvete V - VII
•	plodem je lusk s 3-5 semeny, podlouhlý, lysý nebo s ojedinělými přitisklými chlupy, černý až hnědočerný. Semena kulovitá až nepravidelně mnohostranná, hladká, olivově zelená, hnědá nebo rezavě hnědá, s černými skvrnami nebo jednobarevná, sametově matná (Dostál J. , Hejný S.& Slavík B. 1995, Deyl M. & Hísek K. 2001, Burmerl J. a kol. 1983)

Obsahové látky:
Semena obsahují 24% bílkovin (Chybová & Makovička 1993).

Ekologie:
Stanovištní podmínky: nížinné i horské louky, okraje lesů a křovin, paseky, příkopy, okraje cest, ploty, zahrady, náspy apod.
Podmínky růstu: snáší různé podklady, hlavně roste na hlubších půdách a na polostinných až slunných stanovištích (Dostál J.).
Společenstva: třídy Molinio-Arrhenatheretea, diagnostický druh svazu Arrhenatherion, ale roste např. i ve společenstvech třídy Trifolio-Geranietea a v některých spol. třídy Galio-Urticetea. Častá i v listnatých lesích řádu Fagetalia sylvaticae, ojediněle i ve společenstvech karů (např. svazu Calamagrostion arundinaceae) (Hejný S.& Slavík B. 1995).

Význam a využití v praxi:
V lučních porostech zvyšuje užitkovou hodnotu zelené píce a sena. Má vysokou krmnou hodnotu, je též dobrou medonosnou rostlinou (Chybová & Makovička 1993).

Použitá literatura:
Dostál J. : Nová květena ČSSR – 1. Academia Praha: 560
Hejný S., Slavík B. (1995): Květena České republiky - 4. Academia Praha: 404-405
Chybová J., Makovička Z. (1993): Velká kniha rostlin. Príroda Bratislava: 270
Deyl M., Hísek K. (2001): Naše květiny. Academia Praha: 79
Burmerl J. a kol. (1983): Biológia. Príroda Bratislava: 211