tymián obecný
Thymus vulgaris
čeleď: hluchavkovité –Lamiaceae

synonyma: tymián citronový 

slovenský název: materina dúška obyčajná
anglický název: thyme; garden thyme
německý název: Thymian
lidové názvy: démut, démuť, tymián, dymiánek

Původ druhu:  
Západní Středozemí až po Řecko (PODLECH 2002) .

Areál rozšíření:  
Pěstuje se po celé Evropě, hlavně ve Španělsku, Albánii, Itálii, Francii a Řecku.

Popis rostliny: 
•	vytrvalý polokeř až 30 cm vysoký
•	kořenový systém: vřetenovitý delší kořen
•	stonek: čtyřhranný, chlupatý
•	listy: vstřícné, 5 – 9 mm dlouhé, eliptické až čárkovité, na rubu hustě plstnaté, na kraji podvinuté
•	květy: oboupohlavné, kalich: 3 – 5 mm dlouhý, slabě žilnatý, trubkovitý, odstále chlupatý, s krátkým horním 3cípým pyskem, střední cíp 3úhlý, postranní cípy kopinaté, dolní cíp se 2 šídlovitými, brvitými zuby, koruna: 4 – 6 mm dlouhá, fialová až růžová, s plochým vykrojeným horním pyskem a 3cípým dolním pyskem
•	květenství: po 3 – 6 v paždí horních listů tvoří klasovité květenství
•	doba květu: V - X
•	plod: 4 tvrdky (PODLECH 2002)

Obsahové látky: 
Silice, především tymol, třísloviny, hořčiny, flavony (PODLECH 2002). Čistá silice nebo tymol jsou při vnitřním použití toxické už při terapeutických dávkách. Proto se nedoporučuje její vnitřní užívání. Vyvolává nevolnost, působí depresívně na dýchací centrum. Pokud užíváte drogu (nať, list) v terapeutických dávkách, je zcela neškodná.(internetové stránky)

Ekologie:
Stanovištní podmínky: skalnaté svahy, stepní louky, macchie (PODLECH 2002)
Podmínky růstu: Je to rostlina nenáročná, ale před mrazy je třeba ji chránit, např. přikrývkou z chvojí. (internetové stránky)

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam: farmacie - zdroj thymolu
                                   materiál - esenciální oleje
                                   přísada – koření 
Průmyslové využití: výroba léků, likérů, mastí, zubních past, ústních vod. (internetové   stránky)
Využití v lékařství, léčitelství, farmacii: V lékařství se používá jako prostředek uvolňující               hleny, tiší křeče, při kašli i černém, při akutní i chronické bronchitidě. V homeopatii se užívá při kašli a střevních chorobách. (PODLECH 2002)

Zajímavosti: 
Užívanou částí je nať, obyčejně se žádají jen sdrhnuté listy a květy. Nať se sbírá krátce před květem v květnu a červnu za suchého počasí. Seřezávají se bylinné části a suší se pokud možno rychle ve stínu nebo při umělé teplotě nepřevyšující 35°C (siličná droga). Má kořenitou vůni a příjemnou aromatickou chuť.Vnitřně se užívá jako sekretolytikum a spazmolytikum, expektorans a dezinficiens v nálevu. Zevně se tymián používá do kloktadel k dezinfekci dutiny ústní a hrtanu, rovněž do koupelí a obkladů při hnisavých ranách. Působí antisepticky, respektive dezinfekčně a současně dezodorizačně (odstraňuje pach). Thymol je silné antiseptikum už ve zředění 1:3000. Vlivem menší rozpustnosti ve vodě a rezorbovatelnosti je méně jedovatý než fenol a krezol. (KORBELÁŘ, ENDRIS 1981)
Staří Egypťané používali tymiánovou silici při balzámování mumií. Řekové připisovali tymiánu sílu i osvěžující účinky. Tymián je jednou z mnoha bylin obsažených ve znamém francouzském likéru, v benediktýnce. Původní receptura pochází z benediktýnského opatství Fécamp na Seině.(internetové stránky)
Přírodní léčení: při křečovitém kašli a zažívacích potížích: 1 polévkovou lžíci sušené kvetoucí natě zalejeme ¼ l studené vody a zahřejeme k varu. Pijeme při kašli denně 3 šálky, slazené medem. (PODLECH 2002)
Chartreuse – je světoznámý likér, původně vyráběný mnichy ve Francii. Na jeho výrobu se používá vinný destilát. Chuť má silně aromatickou, voní po andělice a anýzu.
Macerát: 33,3 g meduňky, 20 g yzopu, 16,7 g topolových pupenů, 16,7 g máty peprné, 8,3 g semen anděliky, 4,2 g kůry anděliky, 4,2 g květu arniky, 3,3 g tymiánu, 1,7 g muškátového květu, 0,8 g skořice, 620 ml lihu 96%, 380 ml vody
Výroba – 60 ml macerátu, 50 ml vinného destilátu, 350 ml lihu 96%, 290 ml vody, 250 ml cukrového sirupu.
Jemně krájené nebo drcené drogy macerujeme 8 dní, pak scedíme. Odměřené množství macerátu smícháme s lihem, vodou, cukrovým sirupem, vinným destilátem. Barvu upravíme na zelenou.( CIBULKA 2003)

Použitá literatura:  
DIETER PODLECH ( 2002): Kapesní atlas – Léčivé rostliny. Nakladatelství Slováry, str 116
KORBELÁŘ, ENDRIS (1981): Naše rostliny v lékařství. Avicenum zdravotnické nakladatelství, str 444
Ing. JIŘÍ CIBULKA (2003): Domácí vína, piva, likéry a medoviny. Nakladatelství GEN, str 222
Internetové stránky:
www.mendelu.cz/~opr/crops/htm/Thymu.htm
www.domek.cz/clanky/zeleny/bylinky/tymian/default.htm
mujweb.atlas.cz/www/hartmen/byliny/tymián.htm
www.darius.cz/archeus/BB_T.html