višeň obecná
Prunus cerasus
čeleď: růžovité – Rosaceae

synonyma: Cerasus vulgaris Mill.

slovenský název: čerešeň višeň
anglický název: Cherry tree
německý název: 
lidové názvy: třešeň višeň

Původ druhu: 
Planě roste jako původní druh v Malé Asii,Zakavkazí a na Balkáně a dříve se snad vyskytovala i planá i v Italii.U nás zplaněle na stráních.Rozděluje se na pravé višně a na sladkovišně,hybridy třešní a pravých višní.Pravé višně se dělí na kyselky a amarelky.Sladkovišně se dělí na vlastní sladkovišně a skleňovky. (Dvořák a kol. 1978)

Areál rozšíření: 
Malá Asie, Zakavkazí, Balkán, Itálie. U nás roste zplaněle  na stráních, především v teplejších oblastech (Olomoucko, Kyjovsko). (Dvořák a kol. 1978)

Popis rostliny: 
•	Višně jsou druhem vytrvalým a jedná se o dřeviny.Pravé višně  mají většinou vzrůst stromový,s větvemi později převislými,červenohnědými.Višně jsou tetraploidní (2n=32 chromozómy)
•	Kořenový systém klasický.Z kořenů vyrůstájí často odkopky podobně jako u “Domácí švestky”.
•	Z podnoží se v praxi nejvíce používá ptáčnice(třešeň),na kterou se višně štěpují v korunce.Často se višně pěstují na mahabelce,zvláště pro výsadby na suchých stanovištích.V tom se očkují u země.Višně,zvláště kyselky,vytvářejí menší koruny než třešně.Vyšší tvary (vysokokmeny a polokmeny) se však v poslední době téměř nepoužívají.Nové větší výsadby se zakládají ze čtvrtkmenů.
•	Čepele listů jsou dvakrát ostře pilovité,eliptické,opakvejčité,menší,lesklé,tmavěji zelené,tuhé.Velikost se liší podle druhu (malé-středně velké).Řapíky mají 1-2 žlázky nebo jsou bez žlázek.Palisty jsou opadavé. 	(u listů, stonku a kořene nezapomenout na případné metamorfózy a jejich funkci)
•	Květy většinou středně velké až větší (24-33 mm).Višně jsou samosprašné i cizosprašné(Vackova), po 3-5 v květenství.Květy jsou souměrné,korunní plátky mají bílou barvu a mohou být miskovitě prohnuté.Blizna je v úrovni prašníků nebo mírně nad prašníky.Čnělka je stejně dlouhá jako tyčinky.Semeník je oválný a lysý. Jednotlivé květy-bílé
•	od IV.- do V.
•	Plody jsou nejčastěji středně velké,kulovitého až vejčitého (vejcovitého) tvaru s rýhou na zadní straně. Slupka je jemná, tenká, ale pevná. V plné zralosti plodu je tmavě hnědočervená a lesklá s jemnými nenápadnými pihami. Dužnina jemná, měkká, šťavnatá. Barva je nejčastěji světle červená. Chuť záleží na odrůdě. Pecky jsou středně veliké (cca. výška 10-11 mm,šířka 8-9 mm,tloušťka 7 mm). Stopka různě dlouhá, kuželovitě zesílená-záleží na druhu. Barva je zelená. (Dvořák a kol. 1978, Zahradní slovník naučný 5. 2001)

Obsahové látky: 
84% voda, 14% rozpustných látek, 2%nerozpustných látek. Cukry: 4,5%glukozu, 3,8%fruktozu, 0,5% sacharozu, 1,8%kyseliny, 0,3%celulozy, 0,2%tříslovin, 1%dusík. látek, 0,6%popelovin. (Zahradní slovník naučný 5. 2001) 

Ekologie:
Višně nemají speciální požadavky na stanoviště.Nejvhodnější jsou svahy odkloněné od severu s dostatkem světla.Nejlépe se jim daří v teplejších polohách.Stanovištní polohy: např. sady,louky, meze, atd.
Půdy hlinité,bohaté vápníkem,nepříliš kamenité.Nejvhodnější podmínky pro pěstování jsou u nás v I. zóně (nadmořská výška do 350 m) s o roční teplotou nad 8°C a o ročním úhrnem srážek do 650 mm. Višně lze s úspěchem pěstovat i ve II. zóně vhodnosti pěstování, která je charakterizována nadmořskou výškou do 450 m (vyjímečně do 500 m) s o roční teplotou nad 7°C a o ročním úhrnem srážek do 700 mm. III. Zóna vhodnosti - pouze jen pro samozásobení.Sem patří i polohy s dobrou expozicí,ale na špatných půdách atd. Nejlépe půdy hlinité,hlinitopísčité s dostatkem vláhy.Nerady půdy těžké.Na sušších stanovištích jsou plody drobné. (Dvořák a kol. 1978)

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam - osázení a zpevnění mezí, krajinářský význam, kompostování listůPrůmyslové využití – ne chem. průmysl, výroba papíru apod.)
Využití v lékařství - ne
Potravinářství – pěstují se pro zpracování málo pro konzum. šťávy, zavařeniny, kompoty, lihoviny.
Dřevozpracující průmysl - nábytek (Dvořák a kol. 1978, internet)

Zajímavosti: 
Pro zpracování se pěstují spíše kyselky-jednoduší na dochucení.(internet)

Použitá literatura: 
Dvořák a kol. (1978):Atlas odrůd ovoce - Státní zemědělské nakladatelství Praha
Zahradní slovník naučný 5., Ústav zemědělských a potravinářských informací Praha (2001)
ing. František Mareček,internet