mařinka vonná
Asperula odorata
čeleď : mořenovité - Rubiaceae

synonyma: svízel vonný (Galium odoratum)

slovenský název: lipkavec marinkový
anglický název: Sweet Woodruff (a)
německý název: R Waldmeister(n)
lidové názvy:                                                                                                             
                                                                                                                   
Areál rozšíření:
Druh roste v Eurasii z mírného pásu do pohoří subtropů, ve Středomoří pořídku. Zavlečeně v Severní Americe.
V České republice se vyskytuje velice hojně. ( taktéž i na Slovensku)

Popis rostliny:
•	Mařinka vonná je vytrvalá bylina 10 až 40 centimetrů vysoká
•	Lodyha je lysá s tenkým, dlouhým plazivým oddenkem, sytě zelená, při vadnutí a za sucha pronikavě voní kumarinem. Je čtyřhranná, přímá , lesklá, kromě uzlin hladká. Rozvětvená pouze nahoře.
•	Listy jsou po 6-8 v přeslenech , přisedlé, s jednoduchou , celokrajnou čepelí. U dolních listů obvejčitě podlouhlou, u ostatních podlouhle kopinatou až kopinatou, u všech na okraji drsnou a na špičce krátce hrotitou. Přeslen se v podstatě skládá z dvojice vstřícných listů, ostatní listy v přeslenu jdou pomnožené palisty.
•	Květenství mařinky vonné je vrcholičnaté , koncové, bohatě větvené, někdy až latovité. Květy jsou obojaké , paprsčité, kromě pestíku čtyřčetné , se srostlými obaly. Kalich tvoří nízký lem.  Koruna je nálevkovitá, čtyřlaločná až čtyřklaná, se špičatými, svrchu jemně pýřitými cípy, bílá.  Tyčinky jsou 4, vetknuté krátkými nitkami při ústí korunní trubky pod zářezy cípů. Semeník je spodní ze dvou plodolistů a dvoupouzdrý. 
•	Plodem je kožovitá , hustě háčkatě štětinkatá , kulovitá dvounažka, ve zralosti se rozpadající v polokulovité nažky. 

Obsahové látky:
Převážně příznačně aromatický kumarin. Je to lakton kyseliny kumarinové a vzniká až při sušení z glykosidu melilotsidu působením enzymu glykosidázy. Účinné jsou i další obsahové látky, a to glykosid asperulin podobný aukubinu, který je hlavně v mladých listech ( až 14 procent ) , starší listy ho mají méně, dále organické kyseliny, antrachinony a nafalínové deriváty. Posledně jmenované jsou převážně v kořenech ,ale jejich přítomnost byla zjištěna i v droze.

Ekologie:
Vyskytuje se převážně ve stinných a vlhčích listnatých lesích. Je to významný průvodce bučin, nezřídka také ve smrčinách  z nížiny do hor. 

Význam a využití:
Nejvýznamnější je použití v lékařství. Drogou je kvetoucí , bohatě olistěná nať( Herba asperulae). Získává se výhradně sběrem. Nať se seřezává nežem nebo sesrpčm tam, kde sou souvislé porosty. Za 1 hod lze sebrat až 3 kg natě.  Je náchylná k zapaření, proto se nesmí mačkat a musí se sušit co nejdříve po sběru. Při sušení se neobrací nebo jen opatrně, protože se snadno drolí. Droga je sytě zelená , po rozemnutí příjemně voní kumarinem a slabě nahořklé chuti.
Kumarin mařinky a také jiných na kumarin bohatých rostlin účinkuje jako spazmolytikum , sedativum až narkotikum , to zejména ve vyšších dávkách , kdy už působí i jedovatě na játra. Proto se droga využívá v lékařství jen omezeně a s velkou opatrností. Předpisuje se v nálevu samotná nebo v čajových směsích pro uklidnění, při nespavosti, předrážděnosti, neurovegetativních potížích a při rekonvalescenci. Na předávkování touto drogou upožorňují bolesti hlavy a závrati. 

V některých krajích Francie a Německa patří mařinka vonná jako koření k chuťové a vonné úpravě některých omáček, k aromatizování vín a jiných alkoholických nápojů. Čistý kumarin se rovněž někde používá k aromatizování některých druhů kuřlavého a šňupavého tabáku. Droga se už od středověku hojně používala do vykuřovacích směsí, k léčení zažívacích neduhů a jako posilující prostředek. Máčením čerstvé mařinkové natě v bílém nasládlém víně se připravovala proslavená bowle ( májové víno). Kterou snad jako prví začali již v 9. stol. Připravovat mniši benediktýnského řádu. Sušené listy se pokládají pod koberec a mezi prádlo k odpuzení molů a jiného hmyzu. Kvetoucí lodyhy se vplétali do věnců.