šťovík tupolistý
Rumex obtusifolius
čeleď: rdesnonité – Polygonaceae

slovenský název: štiavec tupolistý
anglický název: Broad-leaved dock
německý název: Stumpfblattriger Ampfer
lidové názvy:

Původ druhu:  
Rostlina pochází z Malé Asie, zejména Kavkazu a Elborzu.

Areál rozšíření: 
Tento druh je převážně rozšířen v mírném a submeridionálním pásmu Evropy, dále Malá Asie, 
Byl však zavlečen do Severní a Jižní Ameriky, jižní Afriky, Austrálie a východní Asie, kde zdomácněl.
 U nás je hojně až obecně rozšířen od nížin až do hor, téměř ve všech oblastech. Nad 1 100 m se vyskytuje pouze vzácně.

Popis rostliny:  
•	Jedná se o vytrvalou plevelnou bylinu.
•	Ta úporně setrvává v půdě silným, jednoduchým až větveným, vně hnědavým, uvnitř žlutavým kůlovým kořenem, který proniká až do podorničních vrstev.
•	Časně na jaře vyrůstá z listových růžic několik přímých, tuhých, rýhovaných, často červeně naběhlých, 50 – 100 (- 120) cm vysokých lodyh, které jsou od poloviny větvené a větve šikmo vzhůru odstávají. 
•	Přízemní a dolní lodyžní listy jsou dlouze řapíkaté, čepele 15 – 30 cm dlouhé a 8 – 15 cm široké, eliptické až vejčité, a nezvlněné, na bázi mělce srdčité, na vrcholu tupě špičaté, na rubu obvykle roztroušeně chlupaté; horní listy jsou menší, krátce řapíkaté, na bázi zaokrouhlené až široce klínovité.
•	Drobné, většinou oboupohlavné, jednoobalné kvítky jsou sestaveny v lichopřesleny na prodloužených koncových i úžlabních květenství - latách. Okvětní lístky jsou sestaveny ve dvou kruzích. Vnější tři menší kvítky později opadávají, větší tři lístky vnitřní s podlouhlým mozolkem jsou trojúhelníkovité a po obou stranách mají dole 2 – 5 výrazných zoubků.
•	Šťovík tupolistý kvete od VII. do IX. Měsíce v roce. 
•	Drobné, trojboké, podlouhle vejčité, nahoře protáhlé, dole obloukovitě zašpičatělé nažky jsou červenohnědé až rezavé, 2,5 - 3 mm dlouhé a jsou uzavřeny v tmavohnědých, svraskalých krovkách, s charakteristickými 2 – 5 oboustrannými zoubky (vnitřní okvětí). Nažky jsou šířeny na nová stanoviště anemochorně, hydrochorně; mohou být rovněž sklizeny s plodinou, hlavně s víceletými pícninami a suchou pící luk; šíří se též osivem (jetelovin), kompostem, statkovými hnojivy, půdou, nářadím aj. Méně intenzivní je rozmnožování vegetativní, částmi kořenů, roznášených po poli i na sousední plochu hlavně nářadím, půdou a komposty. Kořeny úporně setrvávají v půdě, zejména v podorniční vrstvě, odkud také může rašit a vytvářet nové rostliny.

Obsahové látky: 
Šťovík tupolistý, stejně tak jako i ostatní druhy šťovíků obsahuje kyselinu šťavelovou, která může způsobovat při jeho požití hyperacidózu žaludku.

Ekologie: 
Roste na rumištích, úhorech, okrajích cest, na ruderalizovaných březích vodních toků, polích, loukách, pastvinách, zahradách, ve vytrvalých kulturách aj. Převážně na dusíkem bohatých čerstvých až podmáčených půdách. Na zemědělské půdě zapleveluje především víceleté pícniny. Vlivem velké schopnosti setrvávat v půdě zapleveluje také všechny jednoleté plodiny.
Díky velmi dobře vyvinutému kořenovému systému se stal šťovík tupolistý velmi odolným druhem zejména proti fyzikálním vlivům.
Fytocenózy šťovíků se nacházejí především na loukách a okopaninách. 

Význam a využití v praxi:
Jedná se o velmi nebezpečný plevel.Příčina současného rozsáhlého výskytu spočívá v nedostatečné péči o louky a pastviny, nesečení porostů. Nažky se šíří v zimě větrem po sněhu na velké vzdálenosti, dále se šíří suchým a čerstvým krmením a statkovými hnojivy (kejda). Šíří se též nevyčištěným osivem jetelovin, což  je dnes aktuálním problémem.
 V chemickém a farmaceutickém průmyslu se dnes šťovíku pro obsah kyseliny šťavelové nijak zvlášť neužívá, neboť tato látka i její soli jsou dnes již lehce syntetizovatelné.

Zajímavosti: 
Výsadou šťovíku tupolistého, je jeho rezistence vůči herbicidům.
Tato odolnost vůči herbicidům bývá vyvolána dlouhodobým působením herbicidních látek na plevelná společenstva šťovíku. Proto první případy vzniku rezistence byly zaznamenány především v těch oblastech, kde byla prováděna intenzívní ochrana proti takovýmto fytocenózám. Především v monokulturách byly pravidelně aplikovány převážně perzistentní herbicidy (atrazin, simazin) se stejným mechanismem účinku řadu let po sobě.. V těchto podmínkách byla poměrně vysoká pravděpodobnost vzniku rezistence. Po víceletém používání především triazinových herbicidů byl pozorován snížený účinek na některé plevelné druhy. Ani postupné zvyšování hektarových dávek problém hubení plevelů neřešilo. Zpočátku se jednalo o skrytý problém. Rezistence ještě nebyla známá. Také projevy rezistence nebyly ještě markantně pozorovatelné. V zásobě semen plevelů v půdním profilu zůstávalo stále obrovské množství semen citlivých biotypů plevelů. Při aplikacích herbicidů na smíšené populace plevelů byl stále viditelný účinek herbicidů. Účinek byl však pouze na citlivé rostliny, kdežto rezistentní rostliny zůstávaly nepoškozené. Rezistentní rostliny se mohly dále reprodukovat, naproti tomu citlivé rostliny uhynuly a nereprodukovaly se. Tak postupně klesala zásoba semen citlivých biotypů a narůstala zásoba rezistentních biotypů. Po několika letech na takto ošetřovaných pozemcích byl snížen výskyt rostlin citlivých biotypů na minimum až tyto úplně vymizely.
Idyž  patří štovík tupolistý mezi nejvýznamnější plevele našich luk a pastvin, můžeme u nás najít celou řadu druhů, ještě odolnějších.  přehled našich nejodolnějších plevelů:

Plevel	Rok nálezu	Spektrum reziste	
Laskavec ohnutý	1985	triaziny	
Laskavec Powelův	1989	triaziny	
Merlík bílý	1986	triaziny, chloridazon, lenacil	
Merlík tuhý	1989	triaziny, chloridazon, lenacil	
Rdesno blešník	1987	triaziny, chloridazon, lenacil	
Rdesno červivec	1989	triaziny, chloridazon, lenacil	
Turanka kanadská	1987	triaziny, paraquat, diquat	
Starček obecný	1988	triaziny, chloridazon, lenacil	
Lipnice roční	1988	triaziny	
Ježatka kuří noha	1994	atrazine, simazine	
Bér zelený	1994	atrazine, simazine	
Bytel metlatý	1998	atrazine, sulfonylmočoviny	
*/Chenopodium pedumculare	1998 	atrazine**/	

Použitá literatura: 
HERBA: Seznam plevelů:  Webové stránky české zemědělské univerzity.
Webové stránky katedry botaniky M.Ú: www.sci.muni.cz/botany/penzum
Plevele rostlin: www.vurv.cz.weed/druhy
Plevele a jejich regulace: www.vurv.cz.weeds/druhy