štědřenec převislý
Laburnum anagyroides  MED.
čeleď: bobovité – Fabaceae

synonyma : Laburnum  vulgare, štědřenec odvislý

slovenský název: Štědrec ovisnutý
anglický název: Golden-Chain
německý název: Gemeiner  Goldregen  (Bohnenbaum)
lidové názvy: zlatý déšť

Původ druhu:  
Původně rostl jen v jižní Evropě, ve Středozemí, odkud spontánně pronikal do teplejších částí střední Evropy.(Větvička, 1998)

Areál rozšíření:  
Hory střední a jižní Evropy. Od východní Francie po Balkán. U nás na jižní a střední Moravě zplaňující či snad i původní. Roste ve světlých křovinatých lesích, na kamenitých svazcích a skalách. Dává přednost kamenité, vápenaté půdě ve slunných polohách. Od nížiny až po horské pásmo. (Nakl. Ikar, 1998)

Popis rostliny: 
•	Vytrvalá dřevina.
•	Vzpřímený až 7m vysoký keř nebo strom s úzkou, nepravidelnou korunou.
•	Větévky a pupeny: Letorosty jsou stříbřitě šedozelené, ke konci bělavě plstnaté, starší větévky hnědavé. Pupeny má střídavé, spirální, vejčité, tupé, kryté třemi 	volnými, stříbřitě plstnatými obalnými šupinami. Terminální pupen bývá větší než odstávající pupeny postranní. Větve zpočátku vzpřímené, později často převisající.
•	Kůra: Hladká, zelenohnědá.
•	Listy: Střídavé, na krátkých výhonech většinou ve svazečcích stěsnané, s 2-7cm dlouhými, hedvábně chloupkatými řapíky, čepel 3četně zpeřená, úkrojky 15-80 mm dlouhé a 15-30mm široké, elipčité až opakvejčité, na horním konci tupé až okrouhlé, většinou krátce trnitě špičaté, na líci temně zelené, lysé. Rub šedozelený, přitiskle chloupkatý. Palisty chybí.
•	Květy: Světle žluté. 15-18mm v průměru, po 10-30 ve vrcholových, zpočátku vzpřímených, 10-25cm dlouhých, bezlistých hroznech. Květní stopky 8-12mm dlouhé, chloupkaté. Kalich 4-6mm dlouhý, zvonkovitý, přitiskle chloupkatý; spodní pysk většinou delší než horní. Pavéza často s bazální hnědou kresbou, 18-22mm dlouhá 14-16mm široká, široce vejčitá, na horním konci hlouběji vykrojená, lysá. 
•	Květenství: Převislý hrozen.
•	Doba květu: V-VI
•	Plod a semeno: Lusk 3-7cm dlouhý a 7-9mm široký, plochý, slabě členitý, zpočátku přitiskle chloupkatý, později lysí, světle hnědý, bez křídel, s několika plochými, hnědými semeny ledvinovitého tvaru. (Nakl. Ikar, 1998; Pokorný a Fér, 1964)

Obsahové látky:  
Celá rostlina je jedovatá. Ve všech částech obsahuje alkaloid laburnin a cytisin, křečový jed, dráždící vazomotorická a dýchací centra. U dětí vyvolávají otravu již dvě semena. Udává se, že i mléko dobytka, který se napásl štědřence, může být jedovaté. Otrava propuká za 15 – 60 minut, je provázena intenzivním, v závěrečné fázi krvavým zvracením, průjmy a záškuby svalstva. Smrt může nastat za jednu až několik hodin. Prognóza je vždy velmi vážná. (Větvička, 1998)

Ekologie:  
Roste ve světlých křovinatých lesích, na kamenitých svazích a skalách. Dává přednost kamenité, propustné a vápenaté půdě ve slunných polohách. Od nížiny až po horské pásmo. Obstojně snáší sucho a znečištěné ovzduší. Ve velmi tuhých zimách namrzá. Silně trpí okusem zvěře. (Nakl. Ikar, 1998; Hurych, 1996)

Význam a využití v praxi:  
Štědřenec vysazujeme jako okrasný keř. S oblibou se sdružuje se šeříkem obecným a čínským, rozkvétá však později. (Hurych, 1996)

Zajímavosti:  
Pro krásný vzhled kvetoucích keřů byl již od pozdního středověku záměrně pěstován v jihoevropských zahradách a asi od r. 1560 introdukován i do oblastí ležících severně od Alp a do Anglie i do Spojených států.

Použitá literatura:  
J. Pokorný, F. Fér (1964): Listnáče lesů a parků. SZN Praha : 187, 188, 189.
V. Hurych (1996): Okrasné dřeviny pro zahrady a parky. Květ, nakladatelství Čas Praha: 95.
Bolliger, Erben, Grau, Heubl (1998): Průvodce přírodou – Keře. Ikar Praha : 102.
V. Větvička (1998): Stromy a keře. Aventinum Praha : 234.