sněženka podsněžník
Galanthus nivalis L.
čeleď: amarylkovité - Amaryllidaceae

synonyma: sněženka jarní

slovenský název: snežienka jarná
anglický název: Snowdrop
německý název: s Schneeglöckchen
lidové názvy: sněhovka, Vyskočilka

Původ druhu: 
Pochází z Evropy a západní Asie. Pěstuje se od roku 1731. (www.oa.svitavy.cz)

Areál rozšíření: 
Celá Evropa až po západní Asii, nejvíce je rozšířena v jižní a jihovýchodní Evropě. V České republice roste roztroušeně až vzácně, nejvíce v lesích okolo Dunaje. (Korbelář J. a kol. 1974)

Popis rostliny:
•	vytrvalá bylina
•	kořenový systém: svazčité kořeny
•	stonek přímý, na hoře ohnutý, zjara chráněn blanitým toulcem, jednokvětý, výška rostliny je 8-20 cm 
•	listy přízemní, úzké až kopinaté,15-20 cm dlouhé, šedozelené, listová pochva dvoulaločná, ohnutá s bílým krajem
•	květy oboupohlavné, pravidelné, okvětí tvoří 6 volných okvětních lístků, 3 z nich jsou vnější, lžičkovité a bílé další 3  jsou vnitřní se zeleným lemem nebo se žlutavým pruhem, květ má bílou barvu, květní poupě je obaleno zeleným toulcem, který po rozkvětu zůstává nápadně vzpřímený, tyčinky jsou krátké, čnělka je delší než tyčinky, semeník je spodní
•	květenství netvoří
•	doba květu: II.-III.
•	plod: trojpouzdrá tobolka, semena bělavá s masitým přívěskem (Štrusa J. a kol. 1997, Aichele D. a kol. 2001, Münker B. a kol. 1998, Korbelář J. a kol. 1974)

Obsahové látky:
V natích a cibulích jsou alkaloidy skupiny lykorinové, tazzetinové, krinidinové a galanthaminové. Obsah alkaloidů je závislý na lokalitě. Celá rostlina je jedovatá, nejvíce jedovaté jsou cibule. (Korbelář J. a kol. 1974)

Ekologie: 
Stanovištní podmínky: lužní a smíšené listnaté lesy, vlhké louky 
Podmínky růstu: kyprá humózní půda v zástinu listnatých stromů
Společenstva: Sněženka podsněžník je vhodná jako podsadba pod listnaté stromy. (Pokorný V. a kol.1996, Münker B. a kol. 1998)

Význam a využití v praxi:
Užívanou částí je nať a cibule.Nať i cibule se sbírá v době květu a suší se přirozenou teplotou ve stínu, cibule je možné sušit i na slunci.Z rostlinného materiálu se izoluje hlavně galanthamin k terapeutickým účelům.V Bulharsku je indikován při časných stádiích ochrnutí po obrně, svalové slabosti, chorobám svalstva apod.V experimentální léčbě se osvědčil při nepříliš pokročilých formách onemocnění ústřední nervové soustavy, hlavně při léčení obrny. (Korbelář J. a kol. 1974)

Zajímavosti:
Vědecké jméno rodu je odvozeno z řeckých slov gali (mléko) a anthos (květ), vystihuje zbarvení květu.
Rostlina je chráněná podle vyhlášky MŽP ČR č. 395/1992 sb. v kategorii „ohrožený druh“. (Štrusa J. a kol. 1997, Aichele D. a kol. 2001)

Použitá literatura:
Aichele D.,Golteová-Bechtleová M.(2001): Co tu kvete? IKAR  Praha: 90
Münker B., Wendler  F., Stangier  M. (1998): Plané rostliny střední Evropy. IKAR  Praha: 256
Korbelář J., Endris Z., Krejča J. (1973): Naše rostliny v lékařství.AVICENUM, zdravotnické nakladatelství Praha: 404
Štrusa P., Žilák P. (1997: Cibulové a hlíznaté rostliny. AVENTINUM Praha : 110
Pokorný V. (1996): Zahradnický slovník naučný 2. Vydal Ústav zemědělských a potravinářských informací Praha: 342
Internetové stránky: www.darius.cz
                                www.oa.svitavy.cz