šalvěj lékařská
Salvia officinalis L.
čeleď: hluchavkovité – Lamiaceae

slovenský název: šalvia lekárska
anglický název: Sage
německý název: Echter Salbei
lidové názvy: babské ucho, koníčky, smrtky 

Původ druhu: 
jižní Evropa, Malá Asie. (JANČA J., ZENTRICH J.A. 1996)
  
Areál rozšíření:
 nezplaňuje, pěstuje se. (RUBCOV V.G., BENEŠ K. 1985) 

Popis rostliny: 
•	druh víceletý až vytrvalý polokeř. kořenový systém: silný tuhý oddenek s četnými postraními kořeny. www.herbar.cz
•	stonek a výška rostliny: lodyha je čtyřhranná, přímá, nevětvená, jemně plstnatá, dorůstá výšky 20-70 cm. www.herbar.cz
•	listy: lodyžní listy jsou vstřícné, podlouhle kopinaté, jemně vroubkované, řapíkaté a eliptické, lícní strana listu je hladká, šedě ochmýřená a rubová je vrásčitá, bíle plstnatá, mladé listy jsou našedlé a plstnaté. Žilnatina na rubu vyniklá, síťovitá. 
•	květy: velké světle fialové, sestavené do chudých vrcholových lichopřeslenů, měkce chlupatý červenohnědý kalich a dvojpyskou korunu, korunní trubka v ústí věneček chlupů, horní pysk je dvoulaločný a dolní trojlaločný, v květu jsou dvě tyčinky, pestík má svrchní semeník a dvouklanou bliznu..   
•	květenství: lichopřeslen. 
•	doba květu: od VI.- do VII. 
•	plody, případně semena: čtyři černé, hladké tvrdky. (JANČA J., ZENTRICH J.A. 1996, RUBCOV V.G., BENEŠ K. 1985) 

Obsahové látky: 
obsahuje silice thujon, cineolem, kafr, borneol, vitamín skupiny B, katechinové třísloviny, pseudotřísloviny, organické kyseliny, kyselina kávová, triterpeny, saponiny, pryskyřičné látky, hořčiny, antibiotický a estrogenní účinek, apod. farmaceutický a kosmetický průmysl, toxický je thujon. (JANČA J., ZENTRICH J.A. 1996) 

Ekologie:
Stanovištní podmínky: zahrádky. 
Podmínky růstu: teplá slunná místa, půdy zásobené vápníkem a dusíkem, výživné a propustné půdy (RUBCOV V.G., BENEŠ K. 1985)
Společenstva: 

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam nemá
Průmyslové využití ( silice v parfumerii jako ustalovač, v kosmetice k dezinfekci kůže, šampony, čaje, do zubních past, mýdel, koupelových přísad ). (GORNICKA 1996)
Využití v lékařství: masážní roztoky Herbadent, pomocný lék při cukrovce, při žaludečních a střevních katarech, snižuje sekreci žláz včetně sekrece mléka, kloktání při zánětech dutiny ústní, angíně a při krvácení dásní, aj. Využití v léčitelství: repelent proti klíšťatům, mast na bodnutí hmyzu, na oplachování vlasů proti padání vlasů a tvorbě lupů. (RUBCOV V.G., BENEŠ K. 1985) , www.herbar.cz , 
  
Zajímavosti: 
ve středověku byla považována za všelék, Římané, Řekové a Arabové ji užívali jako obecné tonikum a proti hadímu uštknutí. (LAMBERTOVÁ E., ORTIZOVÁ 1986)

Použitá literatura: 
RUBCOV V.G., BENEŠ K. (1985): Zelená lékárna . Lidové nakladatelství, Praha: 260
JANČA J., ZENTRICH J.A. (1996): Herbář léčivých rostlin – 4. díl. Eminent Praha: 260 
www.herbar.cz
JEDWIGA GORNICKA (1996): Domácí přírodní lékárna , Rádce pro zdraví. Nakladatelství Vašut: 252
LAMBERTOVÁ E., ORTIZOVÁ (1986): Encyklopedie koření bylinek a pochutin. Nakladatelství Priroda: 48