rulík zlomocný 
Atropa belladonna L. 
čeleď: lilkovité  – Solanaceae 

slovenský název: ľuľkovec zlomocný (Čeľaď:Ľuľkovité)
anglický název: The Deadly Nightshade
německý název: Tollkirsche (Nachtschattengewächse)
lidové názvy : čarodějova třešinka, čarodějná bobule, ďáblova bylina, vrahova bobule, bláznivá třešeň, krasavice, krásná dáma ….

Původ druhu: 
Rulík zlomocný pochází z Evropy, odkud se rozšířil do západní Asie a severní Afriky.

Areál rozšíření:  
Evropa, západní Asie, severní Afrika (U nás je poměrně hojný).

Popis rostliny: 
•	Atropa bella-donna je vytrvalá bylina.
•	Kořen: silný, válcovitý
•	Stonek: mohutně rozvětvený, holý nebo žláznatě pýřitý dorůstající výšky od 0,9-2,0 m
•	Listy: střídavé, vejčité, zúžené v krátký řapík, celokrajné a zašpičatělé, dlouhé asi 20 cm 
•	Květy: pravidelné, pětičetné, oboupohlavné, stopkaté vyrůstající po 1 až 2 z paždí listů; kalich je zelený tvořen z pěti ostře cípatých srostlých kališních lístků a koruna je zvonkovitě trubkovitá. Barva květů je špinavě fialovo-hnědá.
•	Doba květu: VI - VIII
•	Plod: bobule dorůstající až velikosti třešně, nejprve zelené barvy, poté přecházejí v červenou a následně v barvu černou; ve vínově červené dužině jsou uložena drobná, ledvinovitá až vejcovitá semena, světle hnědé barvy, často s bradavičnatým osemením.

Obsahové látky: 
Rulík obsahuje především některé halucinogenní alkaloidy (atropin, L-hyoscyamin, skopolamin, daturin), které se vyskytují ve všech částech rostliny v rozdílném procentuálním zastoupení (kořen až 1,5%, list 0,3-1,2% a semena asi 0,8%), Dále obsahuje flavonoidy, třísloviny (v listech 8 až 9%, v kořenu okolo 12%), glykosid methylaeskulin, kumariny a minerální látky.
Pozor - všechny části rostliny jsou prudce jedovaté!

Ekologie:
Stanovištní podmínky: Rulík roste na vápenité půdě v houštinách a lesích, zvláště pak ve vyšších polohách a zdomácněl i v blízkosti starých domů a zdí. Někde se také pěstuje.
Podmínky růstu: vlhké půdy s dostakem živin (zásadité až slabě kyselé, vápnité půdy), umístění polostinné.
Rostlinné společenstva: třída- Epilobietea angustifolii (společenstva lesních pasek)
                                       řád-  Atropetalia (bylinná společenstva lesních holin a pasek)
			   svaz- Atropion bellae-donnae

Význam a využití v praxi: 
Používaná část: Kořen (Belladonnae radix), list (Belladonnae folium), oddělený alkaloidní podíl z obsahových látek (Belladonnae radicis alcaloida).
Droga působí jako parasympatolytikum, tzn. že uvolňuje křeče hladkého svalstva, mírní nutkání na dávení, rozšiřuje zorničky, mírní nadměrné slinění. Je součástí antiastmatických cigaret a tablet. Používá se také v terapii Parkinsonovy choroby.
Atropin se používá hlavně v očním lékařství jako spasmolytikum a má rovněž anestetické účinky.
Skopolamin má asi pětkrát větší toxicitu než atropin. Otrava způsobuje ochrnutí centrálního nervstva, rozšíření zornic a suchost ústní sliznice. Skopolamin je využíván při kinetózách, mořské nemoci a nevolnosti při cestování letadlem.
Atropin spolu s méně účinným hyosciaminem, způsobuje ochrnutí až po vyšších dávkách. Jejich účinek se projevuje touhou a snahou po intenzivním pohybu, vznikem zrakových, sluchových a čichových halucinací, které jsou velmi pohyblivé, mnohočetné a mají povahu létání, ježdění a otáčení. 

Zajímavosti:
Rodový název Atropa je odvozený od jména neúprosné řecké bohyně osudu Atropos, která přestříhává nit života, latinské druhové jméno bella-donna znamená "půvabná paní".
S rulíkem pracovali již od starověku tři kategorie osob. Lékaři, nebo léčitelé, traviči a čarodějnice. 
Jako jed používala rulík např. Livie, manželka císaře Augusta, která díky jeho účinkům připravila o život řadu nepohodlných osob. 
Při válce Skotska proti norskému králi Svenu Canutovi v 11. století otrávili Skotové potraviny v norském táboře a díky tomu konflikt vyhráli. 
Účinků rulíku zlomocného využívaly v období renesance italské dámy, které si z plodů vyráběly líčidla, nebo přímo vstřikovaly rulíkovou šťávu do očí. Jejich zorničky byly pak široce otevřené, jakoby zasněné, a dámy o to přitažlivější. 
Rulík byl součástí středověkých čarodějných létacích mastí a nápojů lásky. 
Dobývání kořene rulíku bylo nelehkou záležitostí, při které se musela dodržovat přísná pravidla, podobně jako při dobývání kořene mandragory. Rostlinu totiž hlídá samotný ďábel, kterého je potřeba nejprve přelstít, aby rostlinu vydal. Pokud se to podaří, kořen rulíku pak přináší majiteli štěstí v kartách, nebo si s jeho pomocí mohou děvčata přičarovat lásku a nápadníky. 
Podle popisu v Shakespearově dramatu Romeo a Julie můžeme usuzovat, že lektvar obsahující rulík zlomocný pravděpodobně pozřela také Julie. 
Rulík patřil ke klasickým prostředkům v očním lékařství, kdy se používal při vyšetřování sítnice. Příslušníci habsburské dynastie, kteří trpěli Parkinsonovou chorobou, se podrobovali tzv. bulharské kúře, ve které se používal extrakt z kořene rulíku zlomocného.
Rulík obsahuje skopolamin, zvaný alkaloid pravdy. Po jeho aplikaci se pacient zřetelně uklidní a dostaví se stav podobný spánku, ve kterém je pacientova vůle pozměněna. Pacient může např. odpovídat na otázky, které by v bdělém stavu nikdy nezodpověděl. Skopolamin se používal za druhé světové války.

Použitá literatura: 
Richard Evans Schultes, Albert hofmann: (2000): Rostliny bohů, VOLVOX GLOBATOR; 17,29,36,76,88 
Loren Crudenová (1999): Herbář tajemných rostlin, VOLVOX GLOBATOR,139 
Pavel Valíček (2003): Léčivé rostliny a omamné drogy, MZLU v Brně,50
www.kvetena.cz
www.botanicusPH.cz
www.biotox.cz
www.maturita.cz