rozrazil rezekvítek
Veronica chamaedrys L.
čeleď: krtičníkovité - Scrophulariaceae

synonyma : rezekvítek obecný, rozrazil obecný 

slovenský název: veronika
anglický název: Speedwell
německý název: Ehrenpreis
lidové názvy:  očička panny Marie, rezekvítek, pršavka, bouřka 
(http://www.darius.cz/archeus/BB_R.html)

Původ druhu: 
Roste převážně v mírném pásmu Eurasie nebo v horských oblastech tropů, jen zřídka na jižní polokouli a izolovaně v Austrálii. (http://www.botanika.wendeys.cz/kytky/K208.php)

Areál rozšíření: 
V ČR velmi hojně od nížin až po horské oblasti. Celkově roste v Evropě kromě Islandu, jižního Španělska, jižní Itálie a středomořských ostrovů, dále v severním Turecku, na Kavkaze, západní a střední Sibiři, druhotně v Severní Americe, na Sachalinu a na Novém Zélandu.( http://www.botanika.wendeys.cz/kytky/K208.php)

Popis rostliny: 
•	Vytrvalá rostlina,bylina
•	Oddenek rozvětvený, plazivý, horizontální, okrový až hnědý, s krátkými tenkými, podzemními i nadzemními výběžky.
•	Lodyha se 2 řadami dlouhých chlupů, mimo tyto řady jen ojedinělé chlupy, poléhavá až  vystoupavá.Výška rostliny 10-40 cm.
•	Listy přisedlé nebo krátce řapíkaté, vejčité, vroubkovaně pilovité, chlupaté,
•	vstřícně  postavené.Listeny podlouhle kopinaté,na rubu řídce žláznaté,na líci lysé.
•	Květy velké,koruna delší než kalich,v průměru 15 mm,sytě modrá,korunní trubka a její ústí bílé,ostře barevně ohraničené od modrých cípů.Květ je typický dvěma tyčinkami, čnějícími z něho na každou stranu;mezi  tyčinkami je dlouhá blizna. Nektar je vylučován v nejspodnější části květu a je chráněn věnečkem chloupků.
•	Květy v úžlabních,postranních, řídkých, dlouze stopkatých 10 až 30květých hroznech.
•	Plodem je chlupatá tobolka.
•	Doba květu: IV-VIII (http://www.botanika.wendeys.cz/kytky/K208.php, Slavík 2000, Aichele, Golteová-Bechtleová 1993)

Obsahové látky:   
Obsahuje glykosid aucubin,který je jedovatý pro hmyz (Aichele, Golteová-Bechtleová 1993)

Ekologie:
Stanovištní podmínky: louky, listnaté a smíšené lesy, suché křoviny, okraje cest, trávníky.
Podmínky růstu: preferuje půdy čerstvě vlhké, výživné, humózní, hlinité, písčité i štěrkovité, zásadité až slabě kyselé. Je indiferentní k podkladu i ke světlu. Je polostínomilný i světlomilný.
(http://www.botanika.wendeys.cz/kytky/K208.php)
Biotopy: v horských trojštětových loukách a vysokých mezofilních a xerofilních křovinách  jako dominantní druh. Ohrožení: eutrofizace a šíření ruderálních a nepůvodních druhů.
V hercynských a panonských dubohabřinách jako diagnostický druh = ohrožení převod na jehličnaté křoviny, přezvěření. (Chytrý, Kučera, Kočí 2001)
Společenstva:
Arrhenatherion či Aegopodion, v křovinných společenstvích řádu Prunetalia a v mnoha lesních společenstvech třídy Querco-fagetea. (Slavík 2000)

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam: jedná se o plevelnou rostlinu.Pěstuje se i jako alpinka.Není uvedena v seznamu ohrožených druhů.
Využití v lékařství, léčitelství, farmacii: v léčitelství se užívá jí příbuzný rozrazil lékařský. (Novák 1943)

Zajímavosti: 
Druh se rozpadá na dva karyologicky, morfologicky a geograficky diferencované taxony: diploidní  Veronica vindobonensis a tetraploidní Veronica chamaedrys. (Slavík 2000)
Opylení zprostředkují obvykle mouchy, které při přistání na květu se otřou o bliznu. Pak obejmou předním párem nožek tyčinky, které na sebe narazí, a tímto úderem se sype na hmyz pyl; ten pak mouchy přenášejí na jiný květ.
Může však dojít i k samoopylení. Kvítek totiž kvete jen krátce a k návštěvě hmyzu nemusí dojít. Za špatného počasí se květ často ani neotevře, je prakticky jen polootevřený a hmyz do něho nemůže vniknout Při tomto pootevření však přijde do styku blizna s tyčinkami a dojde k samoopylení. (http://www.botanika.wendeys.cz/kytky/K208.php)
Název pochází buď z latinského verus = pravý, unius = jediný,tj. skutečný lék
Nebo Veronika, řecky Bereniké = rostlina, která vyrostla vedle pomníčku věnovaného Veronikou, Bereniké,jako poděkování za vyléčení krvotoku.
Původ lidového názvu “bouřka” nebo “pršavka” je odvozen  z pověry,že když rozrazil utrhneme, začne pršet.(Šmíd 2000)

Použitá literatura: 
http://www.darius.cz/archeus/BB_R.html
http://www.botanika.wendeys.cz/kytky/K208.php
Šmíd M. (2000): Průvodce odbornými názvy rostlin. Nakladatelství Brázda,Praha
Novák F.A. (1943): Systematická botanika
Slavík B. (2000): Květena ČR 6. Academica Praha: 385,387
Chytrý M. a kol. (2001):Katalog biotopů České republiky. Agentura ochrany přírody a krajiny ČR: 112,169,182,185,187
Aichele D., Golteová-Bechtleová M. (1993): Co tu kvete?. Nakladatelství Ikar: 302,308