routa vonná
Ruta graveolens L.
čeleď: routovité – Rutaceae

slovenský název:  Ruta voňavá
anglický název: rue – family
německý název: Sein – Raute
lidové názvy: Ruta, Rutev, Routa domácí 

Původ druhu: 
jižní Evropa

Areál rozšíření: 
vyskytuje se po celém světě, většinou se pěstuje

Popis rostliny: 
•	vytrvalá byliny až polokeř
•	Kořenový systém: oddenek, časem dřevnatí
•	Stonek a výška rostliny: lodyha, sivě zelená, stejně jako oddenek časem dřevnatí, výška rostliny může být 60 – 65 cm
•	Listy: střídavé, peřenosečné, slabě dužnaté, prosvítavě žláznaté, s úkrojky jednoduchými až trojsečnými, koncový úkrojek podlouhlý až obvejčitý, jemně vroubkovaný; dolní listy řapíkaté , 4 – 12 cm dlouhé, horní listy krátce řapíkaté až přisedlé 
•	Květy: oboupohlavné, pravidelné vrcholové květy pětičetné, ostatní čtyřčetné, kališní lístky úzce vejčité, na bázi srostlé, za plodu opadavé, korunní lístky vejčité, lžicovitě prohnuté, 6 – 7 mm dlouhé, při špičce kápovité, nepravidelně vroubkované, žluté barvy
•	Květenství: vidlan
•	Doba květu: od července do srpna 
•	Plody a semena: lysá tobolka se srpovitými semeny ( Hejný S., Slavík B. (1997): Květena ČSR – 5. díl, Academia Praha: 148; www.biotox.cz)

Obsahové látky: 
Kromě řady silic obsahuje fenolický guajakol, furanokumariny (např. bergaptenem, xanthotoxin) – některé z nich mají fotosenzibilizující účinky, flavony (např. kemferol, kvercetin, myricetin) a jejich glykosidy. Důležitý je především rutin, který je zařazen mezi bioflavonoidy. Tyto látky snižují oxidace vitamínů, zpevňují jemné kapiláry v celém těle (chrání před nemocemi jako je skleróza či infarkt) a celkově zlepšují chod lidského těla. Rutin upravuje krevní tlak, ale má vliv i na mysl a na zrak. Alkaloidy routy uvolňují křeče a zklidňují nervovou soustavu, zmírňují bolesti hlavy a bušení srdce, podporují trávení a vylučování žluči, ničí střevní parazity. ( Hejný S., Slavík B. (1997): Květena ČSR – 5. díl, Academia Praha: 148; Severa F., Stodola J., Volák J., Vel´ká kniha liečivých rostlin, Príroda Bratislava: 262; www.biotox.cz)

Ekologie:
Routa se často pěstuje, zplaňuje jen vzácně. Při pěstování musí mít dostatek slunce. V zimě je ji nutno chránit např. hnojem, pěstovat ji můžeme i doma. (www.biotox.cz)

Význam a využití v praxi:
Lístky se používají jako koření. K léčebným účelům se sbírá mladá nať, která se suší. Působí proti nadýmání, žaludečním problémům, zmírňuje bolesti hlavy,… Routa je jedovatá, proto způsob léčby určuje lékař. Její silice jsou v některých vonných olejích a tyčinkách. 
Routa vyvolává zvláštní stav vědomí, který by se dal přirovnat k halucinogenní intoxikaci. Mění se myšlení, ve smyslu zbystření a zjemnění. Routové silice jsou toxické, proto může vést časté zneužívání routy k problémům s ledvinami. Kromě akutní intoxikace je významné i to, že routa je často používaná k záměrné změně osobnosti, člověk který prý často pije silné odvary routy získá schopnosti "druhého vidění" a umělecký projev. ( Hejný S., Slavík B. (1997): Květena ČSR – 5. díl, Academia Praha: 148; Severa F., Stodola J., Volák J., Vel´ká kniha liečivých rostlin, Príroda Bratislava: 262; www.biotox.cz)

Zajímavosti:
Routa byla oblíbená zejména jako protijed. Je to významná součást starověkého universálního protijedu - Theriaku, doporučovala se i jakýsi "preventivní protijed", léčili se s ní otravy muchomůrkou, rulíkem a dokonce se používala i na uštknutí hada, včely nebo sršně. Tajemná byla i svým nejasným využitím proti moru. Z některých legend a historických povídek vyplývá její používání na prevenci proti nákaze morem. Používali ji zaměstnanci nemocnic, ale i zloději, kteří okrádali mrtvé apod. Oblíbená byla jak v Řecku, tak i Římany. Tenkrát se věřilo že chrání před zlem, odvrací kletbu ale staří Římané si ji cenili jako výtečný prostředek proti nadýmání. Routu používali ve velmi silných roztocích různé vědmy a čarodějníci, kteří se pomocí ní uváděli do stavu vytržení. 
Routu ve velkém množství konzumoval jak Leonardo da Vinci (který tento fakt uvádí ve svých spisech) tak i Michelangelo. Oba shodně tvrdí, že routa jim dala dar zachycování a zpracování uměleckých dojmů, a to nejen z venčí, ale zejména na základě vnitřních vizí ... (www.biotox.cz)http://www.biotox.cz/botanicus/htm/bph_0124.htm

Použitá literatura:
Hejný S., Slavík B. (1997): Květena ČSR – 5. díl, Academia Praha: 148
Severa F., Stodola J., Volák J., Vel´ká kniha liečivých rostlin, Príroda Bratislava: 262
www.biotox.cz