řepík lékařský
Agrimonia eupatoria L.
čeleď: růžovité – Rosaceae

slovenský název: repík lekárský
anglický název: Agrimony
německý název: Kleiner Odermenning
lidové názvy: řepíček, útrobník, konopěnec

Původ druhu:
O jeho původu se nic přesného neví.

Areál rozšíření:
Eurosibiřský druh od Azor na západě až po Altaj na východě, na jihu ještě s. Afrika (Atlas), Izrael, Írák a Írán, na severu j. Skandinávie a Finsko, evropská část bývalého SSSR asi po 62° s.š. a v z. Sibiři po linii Tobolsk – Altaj.
V ČR od nížiny do podhůří roztroušeně až hojně, ale v řadě území chladnějšího                   a vlhčího mezofytika vzácně nebo chybí, v horách chybí nebo je zavlečen jen výjimečně                 a patrně i přechodně se štěrkem podél komunikací . (SkalickýV. 1995)

Popis rostliny:
•	vytrvalá bylina
•	krátký dřevnatý oddenek, kořeny tenké někdy s podzemními výběžky
•	lodyha tuhá, přímá, jednoduchá nebo chudě větvená, oblá, odstále chlupatá,  15-150 cm vysoká
•	listy jsou střídavé, přetrhovaně lichozpeřené, dolní řapíkaté a horní přisedlé, přízemní nejčastěji v růžici, lístky podlouhle vejčité, pilovité nebo vroubkované, vespod šedoplstnaté, koncový lístek je nezřetelně větší než ostatní a zpravidla přisedlý, palisty polosrdčité s nepočetnými hlubšími zářezy
•	oboupohlavní, pravidelné květy, s pěticípým kalichem a pětičetnou volnoplátečnou korunou, jejíž úzce obvejčité plátky jsou jasně žluté (zlatožluté), semeník je uzavřený v češuli, která je obráceně kuželovitá, po celé délce rýhovaná, odstále chlupatá a na konci zakončená věnečkem tuhých háčkovitých ostnů, směřující jen mírně do stran
•	hrozen
•	VI.-VIII.
•	podlouhlé nažky uzavřené v češuli (Skalický V. 1995, Rubcov V. G.,Beneš K. 1984)

Obsahované látky:
katechinovi třísloviny, kyselinu křemičitou, řadu organických kyselin (jablečnou, citrónovou, askorbovou, nikotinovou), flavonoidy, glykosidicky vázané hořčiny, stopy silice   a látky s fytocidním účinkem (Rubcov V.G.,Beneš K. 1984)

Ekologie:
Stanovištní podmínky: světlé lesy, suché louky, příkopy a stráně, vápencové a sprašové půdy
Podmínky růstu: vápencové a sprašové půdy, slunná místa
Společenstva: xerofilní travinná společenstva (Deyl M.,Hísek K. 2003; Rubcov V.G. ,Beneš K. 1984, Skalický V. 1995)

Význam a využití v praxi:
Využití v současném lékařství i v lidovém léčitelství. Hlavně se využívá účinku tříslovin. Použití například při katarech trávícího traktu, průjmech, žlučníkových potížích i ke kloktání nebo i při plicních chorobách včetně tuberkulózy a při chorobách močového měchýře. (Rubcov V.G.,Beneš K. 1984)

Zajímavosti:
Proti únavě je dobrá koupel nohou ve vodě s přídavkem nálevu z řepíku. Koupel provádíme alespoŇ 10 minut. (Janča J.,Zentrich A. J. 1996)

Použitá literatura:
Janča J., Zentrich A. J.(1996): Herbář léčivých rostlin -  4.díl. EMIMENT Praha: 164
Deyl M., Hísek K.(2003): Naše květiny. Academia Praha: 53
Rubcov V.G., Beneš K.(1984): Zelená lékárna. Lidové nakladatelství Praha: 254
Skalický V. a kol.(1995): Květena České Republiky – 4.díl. Academia Praha: 234