pupalka dvouletá
Oenothera biennis
čeleď: pupalkovité - Oenotheraceae

slovenský název: Pupalka dvojročná
anglický název: Evening Primrose
německý název: Gemeine Nachtkerze
lidové názvy: noční svíce

Původ druhu: 
Virgnie – Severní Amerika, do Evropy zavlečena v roce 1641  ( JANČA A KOL. 1996)

Areál rozšíření:  
Původní v Polabí, Poohří, dolní Povltaví, místy na jihu Čech, Pomoraví, okolí Brna, Poodří. Nejstarší doložený údaj jsou Karlovy Vary 1831.
Celkové rozšíření v Evropě a na Dálném východě. (KVĚTENA ČR 1997)

Popis rostliny: 
•	dvouletá bylina
•	kořen: tlustý, kuželovitý, svrchu žlutohnědý, uvnitř bílý
•	stonek: lodyhy přímé, až 200 cm vysoké, jednoduchá nebo nahoře větvená, pokrytá roztroušenými nežláznatými dlouhými obloukovitými chlupy, které vyrůstají bradavčité báze a krátkými chlupy bez bradavčité báze, zelená, v dolní části červeně skvrnitá
•	listy: lodyžní listy podlouhlé, tupě až ostře špičaté, ploché, roztroušené po obou stranách nežláznatě chlupaté až olysalé, zelené, většinou s červenými středními žilkami 
•	květy: poupata roztroušená nežláznatě a žláznatě chlupatá, zelená; korunní lístky široce obsrdčité 14-30 mm dlouhé, 2-3 cm dlouhé korunní trubce zdánlivě stopkaté, žluté, přisedlé, s červenými kališními lístky 
•	doba květu: VI-X 
•	plod: čtyřpouzdrá, čtyřhranná, jehlancovitě protáhlá,přisedlá, 3 cm dlouhá tobolka obsahující 300 lysých semínek; semena: béžová, olejnatá (KVĚTENA ČR 1997, PODLECH)

Obsahové látky: 
Semena obsahují kolem 25 % oleje bohatého na základní mastné kyseliny – kyselina linoleová (65-80 %), a na mastné nenasycené kyseliny – kyselinu gamalinolenovou (8-14 %), proteiny (15 %), vlákninu, lektiny a minerální látky bohaté na vápník
nezmýdelnitelný podíl (2 %) z betasitosterolu a citrostadienolu (JANČA A KOL. 1996)

Ekologie:
Stanovištní podmínky: železniční náspy, silniční příkopy, okraje cest, rumiště, pustá místa, křoví, říční břehy, na vodních tocích se při šíření druhu uplatňuje hydrochorie 
Podmínky růstu: poloha – slunečná a otevřená; půda – propustná, lehká; rozmnožování – výsev na jaře nebo na začátku léta; pěstování – na podzim rozsadit na vzdálenost 30 cm, nelze pěstovat v bytě  (KVĚTENA ČR 1997)
Význam a využití v praxi:
Ozdoba: celá rostlina s dlouhou dobou květu pro každou zahradu
Kuchyně: listy a lodyha – pokrm severoamerických indiánů
	     kořen – uvařený chutí připomíná pastináky, nálev se přidává do salátů
Kosmetika: listy a stonky – výluh jako svíravý obklad, napařování obličeje, přidává se do krémů na ruce jako posilující přísada
Léčitelství: 
kořen – obsažené látky  tanin, sliz, flobofen, cerylalkohol, fytosterol. Zpracovává se dvouletý, kopaný v říjnu kolem šesté hodiny ranní, prevence proti srdečním infarktům antitrombikum, antiflogistikum, antispasmodcum, antivaginílní účinek, žaludeční a vnitřní nemoce, potíže střev a konečníku. Užívají se tinktury, masti a infuse.
semena – kvalitní olej s výraznými fyziologickými účinky
olej - terapeutické účinky a vysoká nutriční hodnota ;kyselina linolová, olejová, gamalinolenová, dihomo-gama-linolenová. Mastné kyseliny hrají důležitou roli v syntéze prostaglandinů (PGE)         látky regulující několik hormonálních funkcí a chrání buněčnou membránu, PGE ovlivňují ženské hormony (estrogeny, progesteron, prolaktin) a udržují pevnost a pružnost pokožky, uvolňování mozkových neurotransmiterů, léčba premenstruačního syndromu, především zmírňuje bolesti prsů, zlepšování stavu nemocných, trpících atopickým ekzémem, léčba roztroušené sklerózy v počátečním stadiu, snižuje hladinu cholesterolu a hodnoty krevního tlaku, preventivní prostředek všech cévních chorob  angina pectoris, ischemie myokardu, ischemie končetin, snižuje nebezpečí náhlých příhod mozkových, působí imunostimulačně, celkově zvyšuje obranyschopnost organismu a jeho odolnost vůči následkům stresu, zejména v oblasti cévní, příznivý vliv na opadávání vlasů, zlepšení sluchu, zraku, paměti, zahání nepříjemný zápach potu. (JANČA A KOL. 1996, BREMNESSOVÁ )

Zajímavosti:  
Pupalka je rostlina zahrad zalitých měsíčním světlem: žluté květy se rozevírají v podvečer a za měsíčního svitu jasně v zahradě září a vítají noc svou jemnou sladkou vůní a tajemně fosforeskujícím jasem. Květy zůstávají často otevřeny ještě následující den.
Genetici na ní demonstrují zákony dědičnosti. (BREMNESSOVÁ )

Použitá literatura: 
JANČA J., ZENTRICH J.A. (1996): Herbář léčivých rostlin 4. Eminent Praha: 68
BREMNESSOVÁ L.: Bylinář – zdraví, krása a radost. Futura Print: 102
Květena ČR. Academica Praha: 74
PODLECH D.: Kapesní atlas léčivých rostlin. Slovart: 50