pryšec mandloňovitý
Tithymalus amygdaloides /L./ A.W. Hill
čeleď: pryšcovité  – Euphorbiaceae

slovenský název: mliečnik mandloňovitý
anglický název:  Spurge family
německý název: e Wolfsmilch, e Taubnessel

Původ druhu: 
Rod Euphorbia zahrnuje asi 250 druhů rostoucích převážně v mimo tropických oblastech severní polokoule. Dle volnějšího taxonomického pojetí však tento rod zahrnuje celkem něco mezi 1600 až 2000 druhy převážně rozšířených naopak v tropech a subtropech.

Areál rozšíření: 
V Čechách jen ve východní a severovýchodní části, kterážto oblast tvoří zároveň severní hranici celkového rozšíření druhu, na Moravě zejména ve středních polohách. Celkově roste v Evropě od severozápadu Pyrenejského poloostrova a jihu Velké Británie do střední Evropy, na východě až na jihozápadní Ukrajinu a Krym, ve Středozemí vyjma jihu Řecka, dále od Turecka po Írán, druhotně v Severní Americe.

Popis rostliny: 
•	jednoletá až vytrvalá bylina s mléčnicemi
•	dřevnatý vřetenovitý oddenek
•	lodyha přímá nebo vystoupavá, pýřitá, v dolní části často načervenalá, výška rostliny je 15 až 80 cm
•	listy jsou nahloučeny přibližně v polovině lodyhy, směrem vzhůru i dolů řidčeji a menší. Listy jsou přisedlé čárkovité a lysé.
•	květy: drobné, žlutozelené, 
•	květenství: Cyathia v lichookolících
•	doba květu: od IV do VI.
•	plody, případně semena:  plod je jemně bradavčitá tobolka, na povrchu tečkovaná nebo lysá. Semena jsou vejcovitá.

Obsahové látky: 
Jedy: Mléčná šťáva obsahuje kyselinu euforbiovou a její anhydrid, dále euforbon, asi 3,6% gumy, 2,7% kaučuku, 16% pryskyřic, bílkoviny, organické kyseliny (např. gallovou, jablečnou), 4% cukru, silici, olej. V květech je luteolin, v semenech olej.
Mléko na kůži vyvolává pocit pálení, zrudnutí, někdy se mohou vytvořit puchýře a vředy. Po požití se objevuje pálení v ústech, zvracení, průjem a kolikové bolesti. Dostane-li se do oka, může vyvolat vředy a zákal rohovky. Po vstřebání trávícím ústrojím se otrava projevuje pálením v ústech, zvracením, průjmem, rozšířením zorniček, blouzněním, křečemi, studeným potem, svalovým třesem, nejistou chůzí, pokožka bledna, puls je nepravidelný.

Ekologie: 
Stanoviště: Stinné až polostinné listnaté lesy, zřídka i v lesích smrkových, lesní okraje, vzácně na křovinatých stráních a mezích, na půdách mírně vlhkých, hlubších, hlinitých až jílovitých, mírně kyselých až mírně zásaditých. Ve společenstvech Fagetalia sylvatica.

Význam a využití v praxi:
Využití : Otravy zvířat jsou vzácné, protože pasoucí dobytek se pryšcům pro jejich ostrou chuž vyhýbá. Způsobuje poškození sliznic, prudkou gastroenteritidu s průjmy, zabarvuje mléko do červena. Hořký latex se na vzduchu rychle sráží, po dotyku způsobuje silné podráždění pokožky. Stejné účinky mají i ostatní pryšce z naší flory. T. esula (L.)Scop. - pryšec obecný, T. peplus (L.)Gaertn. - pryšec okrouhlolistý, T. helioscopius (L.)Scop. - pryšec kolovratec, T. amygdaloides (L.)Gars. - pryšec mandloňovitý.

Působí protinádorově v oblasti trávicího ústrojí, k léčení ekzémů, při špatně se hojících ranách a bércových vředech. Proti katarům horních cest dýchacích, potlačuje kožní nemoci a podkožní puchýřky, růži. Vhodný také při některých očních onemocněních.

Zajímavosti: 
Latinské rodové jméno je odvozeno od jména osobního lékaře numidského krále Judy II. Euphorba, který žil v 1. století př.n.l. a který upozornil na léčivé vlastnosti některých afrických pryšců. České rodové jméno vzniklo od staročeských slov "prysky", "pryskýře" či novějšího výrazu "puchýře" (mléko v pryšcích obsažené dělá na pokožce puchýře).

Použitá literatura: 
www.kvetenacr.cz