pryšec chvojka
Euphorbia cyparissias
Čeleď: pryšcovité  - Euphorbiaceae

slovenský název: mliečink chvojkový
anglický název: Cypress Surgenem
německý název: Zypressen Wolfsmilch

Areál rozšíření: 
V ČR od nížin do podhorských oblastí hojně, místy však může zcela chybět, v nejvyšších polohách vzácně nebo zcela chybí (max. asi 1250 m n.m.). Celkově roste v Evropě vyjma nejsevernějších a nejjižnějších oblastí, na východě ostrůvkovitě až po Ural, druhotně v Severní Americe. 

Popis rostliny: 
•	Druh vytrvalý.
•	Lodyha přímá až 60 cm vysoká, v horní polovině obvykle s postraními nekvetoucími větvemi, listnatá, převážně lysá. 
•	Listy čárkovité až čárkovitě obkopinaté, šířka max. 3 mm, délka nejvíce 30 mm, zašpičatělé, přisedlé, celokrajné, lysé, listy na postranních větvích až čárkovité. Cyanthia v koncových i úžlabních lichookolících. 
•	Zákrovní listence vidlanů ledvinovitě vejčité, vzájemně nesrostlé, špičaté, žlutavé, za plodu načervenalé. Žlázky půlměsíčité, dvourohé, žluté, později hnědé nebo hnědočervené. 
•	Kvete v IV až VI. 

Obsahové látky: 
Mléčná šťáva obsahuje kyselinu euforbiovou a její anhydrid, dále euforbon, asi 3,6% gumy, 2,7% kaučuku, 16% pryskyřic, bílkoviny, organické kyseliny (např. gallovou, jablečnou), 4% cukru, silici, olej. V květech je luteolin, v semenech olej.

Ekologie:
Meze, křoviny, stráně, lesní okraje, světlé lesy, podél cest a silnic, trávníky, rumiště, preferuje půdy kamenité, hlinité i písčité, kyselé i zásadité, velmi dobře snáší sucho. 
Společenstva: Festuco - Brometea, Sedo - Scleranthea, Taro - Callunetea, Artemisietea, Plataginetea. 

Zajímavosti: 
Rod Euphorbia zahrnuje asi 250 druhů rostoucích převážně v mimotropických oblastech severní polokoule. Dle volnějšího taxonomického pojetí však tento rod zahrnuje celkem něco mezi 1600 až 2000 druhy převážně rozšířených naopak v tropech a subtropech. 
Latinské rodové jméno je odvozeno od jména osobního lékaře numidského krále Judy II. Euphorba, který žil v 1. století př.n.l. a který upozornil na léčivé vlastnosti některých afrických pryšců. České rodové jméno vzniklo od staročeských slov "prysky", "pryskýře" či novějšího výrazu "puchýře" (mléko v pryšcích obsažené dělá na pokožce puchýře).

Příznaky otravy: při  pozření bolesti žaludku, krvavý průjem, rozšířené zornice, poruchy srdečního rytmu, závratě, zánět ledvin, poruchy vědomí, v těžkých případech po 1-3 dnech smrt. Při kontaktu mléčné šťávy s pokožkou se tvoří puchýře, v oku zánět spojivek a rohovky.

Příklady: Tříletý chlapec po spolknutí jednoho stonku měl křeče, dítě bylo dezorientované, mělo rozšířené zornice a ukazovalo sníženou reakci na světlo. Po několika hodinách příznaky odezněly.
	     
Použitá literatura:
 http://botanika.wendys.cz/
Hejný S., Slavík B. (1988): Květena ČSR – 6. díl. Academia Praha: 526 
Z našej prírody: sestavil Jindřich Krejča, vědecký redaktor DOc. RNDr. Ladislav Šomšák, Csc. Příroda Bratislava 1984