prvosenka vyšší 
 Primula elatior (L.) HILL
čeleď: prvosenkovité - Primulaceae 

synonyma: Primula polyantha 

slovenský název:  prvosienka vyššia
lidové názvy: petrklíč

Původ druhu: 
Domovinou je Evropa a Asie

Areál rozšíření: 
Primula zahrnuje asi 500 druhů, které rostou na severní polokouli, zřídka v Jižní Americe.V ČR lokálně hojná od nížin do horských oblastí (max. asi 1350 m. n.m.), někde však vzácná nebo zcela chybí. Celkově roste v západní, střední a jižní Evropě, na severu po Dánsko a jižní Švédsko, dále na Urale, ve střední a jihozápadní Asii. Na jihu Německa hojně, na severu vzácně nebo zcela chybí.(http://botanika.wendys.cz/kytky/K184.php, AICHELE D. a kol. 1998)

Popis rostliny: 
•	vytrvalá bylina
•	kořenový systém: krátký válcovitý oddenek s bledě žlutými kořínky
•	stonek a výška rostliny: jemně pýřitý stvol 6-20 (30) cm dlouhý; chlupatý až olysalý
•	listy: listy v přízemní růžici jsou měkké, svrasklé, podvinuté, čepel vejčitá, k bázi zúžená, zubatá, na rubu chlupatá až téměř lysá, na líci pýřitá až téměř lysá; řapík křídlatý,zubatý
•	květy: oboupohlavné, nevonné, kalich válcovitý, hranatý, ke korunní trubce téměř přitisklý; květy nevonné, sýrově žluté, na bázi s oranžovou skvrnou, lem mělce nálevkovitý až plochý; pěstují se však  výhradně  kultivary s květy různých barev od bílé, růžové, červené, žluté, fialové až po modrou
•	květenství: typ převislý jednostranný okolík 
•	doba květu: III – IV (V)
•	plodem je tobolka podlouhle vejcovitá, 11-14 mm dlouhá; semena tmavohnědá, nelepkavá, bradavčitá, 1,4 – 1,7 mm dlouhá bez masíčka; anemochor (http://botanika.wendys.cz/kytky/K184.php, AICHELE D. a kol.1998, Hejný S., Slavík B. 1992)

Obsahové látky: 
Obsahuje saponiny (z nichž zejména asi 5% kyseliny primulové, obsah saponinů v květech je asi 2%, v oddenku okolo 10%), glykosidy (primverosid, primulaverosid), silice, flavonoidy, vitamin C, kyselinu křemičitou a sacharidy. (http://botanika.wendys.cz/kytky/K184.php)

Ekologie:
Stanovištní podmínky: dubohabřiny, listnaté a smíšené lesy, vzácněji světle jehličnaté lesy, lužní a roklinové lesy, louky, bučiny, horské louky, vysokostébelné trávníky sušších teplejších svahů subalpínského až alpínského stupně
Podmínky růstu: preferuje kyprou humózní půdu s dostatkem vláhy a mírně polostinné stanoviště; snáší i slunné stanoviště ne však sucho; mírně kyselé až neutrální půdy
Ve společenstvech svazu Alno-Ulmion, vlhčí varianty svazu Carpinion, řidčeji Tilio-Acerion a Fagion, dále Calamagrostion arundinaceae a ve vlhkomilnějších společenstvech řádu Arrhenatheretalia. (Hejný S., Slavík B. 1992)

Význam a využití v praxi: 
Lidé ji též pěstují jako ozdobnou rostlinu na zahrádkách.Trvalka vhodná k řezu, vydží do týdne.
Droga uvolňuje hleny, zlepšuje vykašlávání, působí mírně močopudně, tlumí záněty, přispívá k rozpadu močových kaménků a celkově uklidňuje. Podává se obvykle ve formě nálevu (10 g květů na 2 šálky vody 1x denně, je-li drogou kořen, pak jeho množství poněkud snížit) a to zejména při nemocích dýchacích orgánů, plic, ledvinových zánětech apod. Zevně se v některých případech osvědčily obklady z koncentrovanějšího odvaru na odstraňování podlitin (40 g kořene na ¼ l vody) nebo proti dně, revmatismu, závratím či migréně (10 g celé rostliny, tj. kořen, listy i květ na 1 l vody).
Stejně jako prvosenky vyšší lze použít i velmi podobné prvosenky jarní (Primula veris), jejíž účinky jsou i výraznější. (http://botanika.wendys.cz/kytky/K184.php ) 

Zajímavosti: 
Název rodu byl odvozen z lat. slova primulus, což je zdrobnělina slova primus =první. A skutečně některé druhy tohoto rodu jsou mezi našimi prvními posly jara.
Sbírá se květ i s kalichem, tj. celé okolíky (Flos primulae) nebo oddenek i s kořenem (Radix primulae), zřídka i list (Folium primulae). Obě drogy se suší za teplot nepřesahujících 35 až 40 °C.
Květ se sbírá v době květu (duben, květen), oddenek brzy na jaře ještě před začátkem vegetace nebo na podzim (v těchto obdobích obsahuje nejvyšší množství saponinů).
(http://botanika.wendys.cz/kytky/K184.php, Hlava B.a kol. 1987)

Použitá literatura: 
AICHELE D., GOLTEOVÁ-BECHTLEOVÁ M.(1998): Co tu kvete? Ikar Praha:82
BREMNESSOVÁ L. (2003): Bylinář-Zdraví, krása radost. Fortuna Print Praha:117
VANĚK V., VAŇKOVÁ J.(1982):100nejkrásnějších trvalek.Státní nakladatelství v Praze:246
Hejný S., Slavík B. (1992): Květena ČR – 3. díl. Academia Praha: 248
Hlava B., Starý F., Pospíšil F.(1987) Rostliny v kosmetice. ARTIA Praha: 178
(http://botanika.wendys.cz/kytky/K184.php)