přeslička lesní
Equisetum sylvaticum
čeleď: přesličkovité - Equisetaceae

slovenský název: praslička lesná
anglický název: wood horsetail
německý název: Wald-Schachtelhalm m
francouzský název: prệle des bois
lidové názvy:

Areál rozšíření:
Svět : Evropa , Sibiř po Dálný východ , severní Amerika ( H Boreál-cirkumpolární )
ČR : Vyskytuje se velmi hojně v suprakolinním( kopcovitém , 200 - 550 m n. m.) stupni až subalpínském ( nižším vysokohorském ,1 200 – 1 600 m n. m.)stupni  celého území. V nížinách a pahorkatinách termofytika zřídka ,souvisleji zde roste pouze ve větších lesních komplexech, vzácně sestupuje na lukách a podél toků.( Max : Krkonoše – 1 360 m n.m.)
( HEJNÝ S., SLAVÍK B.,1997 )

Popis rostliny:
•	vytrvalá bylina
•	lysý, nelesklý , bohatě větvený,  horizontální oddenek ( vegetativní rozmnožování ) 
•	jarní fertilní lodyha:10 - 30 cm vysoké , 3 - 5 mm široké , červenohnědé , nevětvené, oblé nebo mělce rýhované , hladké.
•	letní sterilní lodyha:10-60 cm vysoké , (1-) 2 - 4 mm široké,zelené,od  ⅓ - ½ přeslenitě větvené , hluboce rýhované s (8-) 10 - 18 žebry.Střední dutina zaujímá  ½- ⅔ průměru lodyhy.Větve vždy dále 1 - 2 × přeslenitě větvené , velmi tenké, rovnovážně odstálé až obloukovitě převislé , hluboce rýhované ( 4 víceméně hladká žebra ).
•	listy drobné,v přeslenech někdy srůstající v zubatý límeček okolo lodyžních uzlin Lodyžní pochvy na jarních lodyhách úzce nálevkovité víceméně břichatě nafouklé, často sblížené , pod zuby rezavě červenohnědé. Zuby spojeny ve 2 - 6 rezavých blanitých laloků. 
Lodyžní pochvy letních lodyh úzce nálevkovité , bez zubů , nejvýše stejně dlouhé jako široké.Zuby (alespoň v dolní části lodyhy trvale spojené ve 2 - 6 tupě špičatých , trojúhelníkovitých laloků , rezavě blanité s tmavými pruhy ve středu zubů. Dosahují  ½  délky pochvy.
•	fanerotropní průduchy (nevnořené)
•	sporofyly mají tvar šestibokých destiček , stopkaté , velmi těsně k sobě přiložené, uspořádané v přeslenech ve vrcholový výtrusnicový klas (strobil) elipsoidního tvaru, na vrcholu tupý , (10-) 15 - 30mm dlouhý. Výtrusnice po 5 - 6 na spodním okraji sporofylů. 
•	výtrusy jsou stejnotvaré , kulovité , 45 - 55 μm velké , zelené , se  4 dlouhými , na konci lžícovitě rozšířenými hapterami (mrštníky) spirálně stočenými okolo výtrusu. Silně hygroskopické-za sucha volně rozložené , ve vlhku se smršťují a navzájem se splétají. To má význam pro usnadnění kopulace , protože výtrusy jsou velikostí stejné, ale  fyziologicky  dvojí : z jedněch vyklíčí  ♀ a z jiných  ♂  prothallium.Tím , že vyklíčí vždy několik výtrusů v těsné blízkosti , je větší pravděpodobnost , že ♀ i  ♂ prothallia  vyrostou vedle sebe a spermatozoidy se budou moci z antheridia snadněji (za rosy nebo dešťe) dostat k ústí archegonia a oplodnit oosféru.
•	prothallium(prokel)-dvoudomý , zelený , lupenitý , nepravidelného laločnatého tvaru 
      ( ♂ prokel má vystouplé pelatky )
•	IV-V ( HEJNÝ S., SLAVÍK B.1997 ; DOSTÁL J.1989 ; VOLF F.1988) 

Obsahové látky:
Pokožkové buňky silně inkrustovány  SiO2 , kutikula často s křemitými hrbolky.
Piperidinový alkaloid equisetin(popř. jeho soli) → ve vyšších dávkách jedovatá. (KORBELÁŘ J., ENDRIS Z. 1968; VOLF F., 1988 ) 

Ekologie:
Stanovištní podmínky: smrčiny , jedliny, lesní prameniště, lužní lesy , rašelinné louky , ve vyšších polohách jako apofyt na polích. Indikuje silně podmáčené půdy s glejovými horizonty nebo nepropustnými vložkami jílů.
Podmínky růstu: vlhkost , výhradně kyselý podklad.
Společenstva: nejhojněji zastoupena ve společenstvech  svazu Piceion excelsae (řád: Piceetalia excelsae, třída: Vaccinio-Piceetea). Stanoviště v lužních lesích náležejí společenstvům podvazu Alnenion glutinoso-incanae, vyskytuje se také v mokřadních olšinách svazu Alnion glutinosae (řád : Alnetalia  glutinosae, třída: Alnetea glutinosae).Řidčeji v nelesních, většinou v rašeliništních společenstvech tříd Oxycocco-Sphagnetea a  Scheuchzerio-Caricetea fuscae. Dále ve svazu Monilion (řád: Molinietalia, třída: Molinio- Arrhenatheretea) (HEJNÝ S., SLAVÍK B.1997 ; DOSTÁL J.1989 )

Význam a použití v praxi:
zemědělský význam: pro zvířata jedovatá-nevhodná ke zkrmení 
v léčitelství se na rozdíl do přesličky rolní nevyužívá. Sice rovněž  obsahuje organicky vázaný křemík ( čaj z letních sterilních lodyh-močopudné účinky , proti lámavosti nehtů a vlasů; zevně při špatně hojících se ranách , zastavení krvácení ) , ale zároveň jedovatý alkaloid equisetin ( VOLF F.1988; KORBELÁŘ J., ENDRIS Z.1968 )

Použitá literatura:
HEJNÝ S. , SLAVÍK B. (1997): Květena ČR - 1. díl.Academia Praha: 216
DOSTÁL J. (1989) : Nová květena ČSR – 1. díl.Academia Praha: 55,56
KORBELÁŘ J.,ENDRIS Z. (1968): Naše rostliny v lékařství. Státní zdravotnické nakladatelství Praha : 344
VOLF F. a  kol.(1988): Zemědělská botanika.Státní zemědělské nakladatelství Praha: 205
RADA R. (1998): Botanický slovník (česko-latinsko německý,německo-latinsko český).EKOservice Praha a Blatenská tiskárna s.r.o.: 128
BONNIER G. (1990): La grande flore en coleurs-4.díl.Belin: 1382