pěťour srstnatý
Galinsoga quadriradiata Ruiz et Pavón
čeleď: hvězdnicovité – Asteraceae

synonyma: pěťour brvitý (Galinsoga ciliata (RAF) BLAKE, G. urticifolia )

slovenský název: galinsoda štvorlúčová
anglický název: Hairy galinsoga
německý název: Behaartes Franzosenkrau
lidové názvy: peťour, pěťaur, peťaur, galinsoga srstnatá

Původ druhu:
Tento druh pochází původně z peruánských And, do Evropy se rozšířil koncem 18. století z botanických zahrad v Madridu a Paříži, do naší vlasti se dostal v 19. století během Napoleonských válek. (1)

Areál rozšíření:
Kosmopolitní druh, v Evropě hojně rozšířený, v České republice v nížinách až podhůřích. (1), (MUNKER 1998)

Popis rostliny:
•	jednoletá plevelná bylina
•	bohatý kořenový systém je uložen převážně v orniční vrstvě
•	středně vysoký plevel (20 až 70 cm) , lodyha je větvená, až nahoru kolmo odstále bíle chlupatá, chlupy delší než 0,5 mm
•	listy s tenkými řapíky, které jsou kratší než čepele, vejčité, špičaté, oddáleně hrubě zubaté, zuby přes 2 mm dlouhé, vstřícné, listeny vejčité, žlázky hojné
•	květní úbory 3-5 mm, ve vidlanech, stopky úborů kratičce přímo odstále chlupaté,  terčové květy žluté barvy oboupohlavné; jazykovité květy samičí, bílé, většinou 4-5, ne delší než polovina průměru terče, vpředu trojzubé
•	květenstvím je vidlan
•	kvete V. až X.
•	plodem je nažka 1-1,5 mm velká, má chmýr z třásnitých, krátce osinatých šupinek, nažky mají vysokou klíčivost, jedna rostlina vyprodukuje až 30000 semen, ta mohou přetrvávat v půdě několik let, přenos se děje větrem, vodou, zvířaty
•	(DOSTÁL 1989, HRON 1974), (1), (2)

0bsahové látky:
Pěťour srstnatý neobsahuje žádné průmyslově využitelné obsahové látky, známa je však přítomnost malého množství kyseliny šťavelové.

Ekologie:
Stanovištní podmínky: pole, zahrady, rumiště, antropicky ovlivněné půdy.
Podmínky růstu: preferuje půdy dusíkaté, hlinité, částečně písčité, špatně snáší mráz, objevuje se zejména na místech, která jsou již časně zjara vyhřátá.
Společenstva: Polygona-Chenopodietalia.
(DOSTÁL 1989, AICHELE, GALTE-BECHTLE 1996)

Význam a použití v praxi:
Plevel v zelinářských oblastech, především v okopaninách a zelenině. Spolu s pěťourem maloúborným (G. parviflora Cav.) je jedním z nejúpornějších plevelů. (1)

Zajímavosti:
O pěťouru srstnatém se uvažuje jako o  rostlině, která by mohla být využita při  „zpozemštění“ planety Mars. Samozřejmě je nejprve nutné ověřit , zdali nebude rostlinám toto prostředí vadit. Jako nezbytná se též jeví genetická manipulace pěťouru, která by jej připravila na rozdílné podmínky marťanské atmosféry a půdy. (3)

Použitá literatura:
HRON F. (1974): Rostliny polí a zahrad. SPN Praha: 316
DOSTÁL J. (1989): Nová květena ČSSR. Academia Praha: 1019
MUNKER B. (1998): Plané rostliny střední Evropy. Ikar Praha: 218
AICHELE D. , GALTE-BECHTLE: Co tu kvete? . Ikar Praha: 52
(1)	: www.vurv.cz/weeds
(2)	: http://botanika.wendys.cz/kytky
(3)	: http://blog.lide.cz/martin.koumak