pastinák setý
Pastinaca sativa
čeleď: miříkovité – Apiaceae

slovenský název: pastrnák saity
anglický název: Parsnip sown
německý název: Pastinake 
lidové názvy:  pastinák pěstovaný, velký petržel, pastrnák, pastrňák 

Původ druhu:  
V oblasti Kavkazu, Blízkého východu, možná i Střední Asie.

Areál rozšíření: 
Evropa, Severní a Jižní Amerika,Austrálie a Nový Zéland. Je hojně rozšířen v nížinách a podhůří v cele republice

Popis rostliny:
•	Dvouletá až vytrvalá, bylina
•	Kořen vřetenovitý až 10 mm tlustý (u pěstovaných forem až 40mm tlustý), dužnatý, bělavý až okrový s málo postraními kořeny,páchnoucí po mrkvi
•	Stonek je ostře hranatá lodyha, hluboce až mělce rýhovaná,  řídkými chlupy do poloviny větvená, světle zelená,rostlina je30 až 100cm vysoká
•	Listy: jednoduše zpeřené(někde též nepravidelně dvakrát zpeřené), až sedmijařmé listy mají jednotlivé lístky přisedlé, vejčité,hrubě pilovité(zuby tupé až s nasazenou osinatou špičkou) peřenodílné, obvykle chlupaté,lístky na líci často až olysalé.                                                                                                                 Konečný lístek bývá trojlaločnatý až trojklaný,přízemní řapíkaté s řapíkem oblým jen s vrchu zploštělým a jen na bázi znenáhla pochvovitě rozšířeným.                                                                                                             
•	květy: Oboupohlavné nebo jednopohlavné samčí,pravidelné, pětičetné květy jsou   sestaveny v dlouze stopkaté složené okolíky,jimž chybějí obaly  i obalíčky. Květy se zakrnělým kalichem mají  sytě žluté korunní až žlutozelené 0,6-1,0dlouhé v obrysu téměř okrouhlé na vrchu uťaté, s tupím vrcholovým lalokem dovnitř skloněným, čnělky velmi malé, přímé, kratší než spolopódia.                                                                                                                                                            
•	Květenství: okolík
•	Doba květu:od června do října  místy i později
•	Plody:dvounažky v obrysu eliptické až téměř okrouhlé, ze hřbetu silně smáčklé, vroubené křídlatým lemem. Na hřbetě mají tři slabá oddálená žebra  

Obsahové látky: 
Pastinák setý tmavý obsahuje furokumariny, které v lidském organizmu vyvolávají mnohonásobné reakce.
vitaminu C / 32 mg/ 100g /

Ekologie:
Stanovištní podmínky:Louky meze silniční příkopy železniční náspy, břehy vod popřípadě jiná otevřená synantropní stanoviště.na pastvinách se pastinák vyskytuje méně, protože nesnáší sešlapávání
Podmínky růstu:světlomilný druh rostoucí na čerstvě vlhkých,humózní, zásadité a polosuchých, živinami, a zejména dusíkem bohatých půdách 
Společenstva:diagnostický druh lučních společenstev svazu  arrhenatherion  a ruderálních společenstev svazu Dauco-Melilotion podle komunikací.  

Význam a využití v praxi:
Pěstuje se občas jako kořenová zelenina pro tlustý, mrkvovitý bílý kořen. Variety subspecie pastináku setého pravého jsou hospodářsky významné a uznávané jako kulturní rostliny. Vyhledáváme je v kulinářství (např. var. setý). Na loukách není vítán, když má v píci dieteticko zdravotní účinek neboť jeho listy sušením snadno odrolují a silné dřevnatějící lodyhy s řapíky snižují krmnou hodnotu píce . Pro jeho  aromatičnost se přidává jako přísada do omáček či polévek, ale i samostatně podávaný jako příloha k masu je velmi žádán. Jeho vysoký podíl vitaminu C / 32 mg/ 100g / zasyrova je rovněž významný.
 V moderní medicíně se jeho látky využívají, a to při léčbě některých kožních onemocnění. 

Zajímavosti:
Pastinák setý tmavý může na člověka toxicky působit furokumariny na celulární a subcelulární úrovni za spolupůsobení UVB záření. Mohou podmiňovat změny psychiky a někteří autoři uvádějí, že vyvolávají deprese. Rizika vyvolávají biologicky vysoce účinné produkty sekundárního metabolizmu ze skupiny furokumarinů, které v lidském organizmu vyvolávají mnohonásobné reakce. Jsou účinné jak v přímém kontaktu s pokožkou, tak po perorálním užití. Po ozáření UVB zářením ve vlnových délkách 230 - 380 nm se stávají pro člověka toxické. U člověka podmiňují vznik svědivých zarudlých skvrn, vyrážek a puchýřů, obvykle se skluzem do 24 - 48 - (72) hodin po kontaktu s rostlinou.

Použitá literatura: 
Slavík B.: Květena ČR – díl 5. Academia Praha: 382
Hron F.: Kapesní atlas Rostliny luk, pastvin vod a bažin, Státní pedagogické nakladatelství: 192/193
Životne prostredie Rok : 2001, Číslo 2. Vydavatel: Ustav krajinnej ekologie SAV Bratislava