paprika roční
Capsicum annum L.
čeleď: lilkovité - Solanaceae

slovenský název:
anglický název:
německý název:
lidový název : paprika

Původ a rozšíření:
Za pravlast papriky jako kulturní rostliny se považuje Jižní Amerika, popř. Mexiko. Odtud se po objevení Ameriky rozšířila do celého světa. Do Evropy přišla v 16. století. K nám se dostala jednak ze západu jako ,,indiánský nebo ,,španělský pepř, jednak z východu jako ,,turecký pepř. O rostlině je zmínka již ve slavném Mattioliho herbáři, kde se o ní píše jako o rostlině, která je ,,v Němcích i v Čechách již známá a obvyklá.
Rod Capsicum má asi 30 ( podle jiných pramenů až 100) blízce příbuzných druhů, rozšířených ve směs v tropické Americe.

Popis rostliny:
•	jednoletá bylina 
•	vzpřímená, asi 30 až 70 cm vysoká a rozvětvená lodyha
•	listy kopinaté nebo vejčité, celokrajné lysé a hladké. 
•	Květy jsou obojaké, pravidelné, stopkaté s pětiklanným kalichem a bílou pětidílnou korunkou. Plodem je vysychavá, dutá vícepouzdrá bobule různého tvaru a barvy, nesprávně nazývaná lusk. Postavení plodu na rostlině může být vzpřímené nebo převislé. Barva plodů je zelená a v botanické zralosti většinou červená, nebo i žlutá či oranžová.

Obsahové látky: 
Lilkovité rostliny jsou význačné obsahem alkaloidů, jako hyoscyamin a atropin 
( blín, rulík, durman, mandragora aj.), skopolamin ( mandragora, skopolie, rulík, semena durmanu a blínu), solanin ( listy některých druhů lilků) kapsaicin (paprika), nikotin, nikotein, nikotimin ( listy tabáku) aj. Některé z těchto alkaloidů jsou prudce jedovaté.
Plody papriky obsahují  vedle již zmíněného alkaloidu kapsaicinu velké množství vitamínů C ( dokonce několikrát více než citrony), bílkoviny, cukry, rutin, vitamíny skupiny B, kyselinu nikotinovou, karotenoidy jako intenzivě červený kapsantin, kapsorubin, kryptoxanthin a lutein a také antibiotický účinný kapsidin, flavonové glykosidy aj.

Význam a využití:
Paprika je známá jako výtečná a zdravá zelenina, jako výborné koření i jako léčivo. Plody zeleninové papriky se používají v kuchyních k přípravě pokrmů a salátů, nebo se různě konzervují. Zralé plody kořeninové papriky – paprikový plod ( Fructus capsici, Fructus Capsici annui, Piper hispanicum velrubrum) jsou kořením i léčivem. Připravuje se z nich papriková tinktura ( Tinctura capsici). Zralé plody kořeninové papriky se suší a melou v parikových mlýnech. Paprika může být sladká nebo pálivá, podle obsahu ostré látky zvané kapsaicin. 
C. frutescens L. – víceletá paprika křovitá, C.minimum Roxburgh, paprika nejmenší a některé jiné jsou pro malé podlouhlé plody zvané ,,chilli  nebo také kayenský pepř ( Fructus Piperis Cayenne). Plody se jedí čerstvé, nebo se suší a melou a často se také nakládají do octa. Bývají součástí různých směsí koření známých jako ,,kari, ,,tabaskoatd. Název chillies, čilí, souvisí s Chile, protože staří španělští kolonizátoři Nového světa pokládali oblast dnešního Chille za domovinu papriky. Koření získalo pojmenování podle přístavu Caynne /kajen/ ve francouzské Guayaně, odkud se čilí dříve hojně vyváželo.
Pro léčivé účely jsou vhodné plody sebrané v období zralosti a pečlivě usušené. Používají se v prášku nebo ve formě masti, tinktury či náplasti na prokrvení pokožky a sliznic při revmatismu, zápalu pohrudnice, dále při neuralgiích, v klimaktériu, při hemeroidech apod. Vnitřně povzbuzují sekreci žaludečních šťáv a podporují vylučování tekutin. Udává se, že omezují srdeční onemocnění, působí proti kornatění cév a mají celkově dobrý vliv na tělesnou i duševní svěžest. Koření lze použít při strachu z podnětů, psychických zábranách a ochabnutí zájmu o sex.

Vedlejší účinky
Paprika se běžně používá jako zelenina a koření a nepředpokládá se, že by byla konzumována v dávce poškozující zdraví. V úvahu by mohla připadat alergie na některé obsažené látky. V koncentrované formě ( prášek, mast, tinktura, náplasti apod.) je třeba určité opatrnosti, aby nedošlo k podráždění.  

Zajímavosti:
Rod Capsicum zahrnuje dva druhy, které můžeme označit jako druhy kulturní, a to jednoletou papriku roční ( C.annum) a víceletou papriku křovitou ( C.frutescens). Obě mají nespočet variant, forem a odrůd, což komplikuje jejich přesné botanické zařazení. Tak se např. uvádí, že mateřskou rostlinou kajenského pepře je paprika křovitá ( C.frutescens) nebo skupina tzv. pálivých typů papriky roční ( C.annum var. conoides a var. acuminatum).
Jednoletou papriku roční můžeme dělit na dvě široké skupiny – papriku zeleninovou a papriku kořeninovou. Paprika je teplomilná rostlina. Zeleninová paprika se u nás pěstuje v teplejších oblastech, nebo ve sklenících, foliovnících atp. Kořeninová paprika je na teplotu ještě náročnější a u nás se běžně nepěstuje. Ještě náročnější na teplotu je víceletá paprika křovitá ( C. frutescens), paprika nejmenší ( C. minimum Roxburgh) a některé další druhy, které se hojně pěstují v subtropech a především v tropech ( Zanzibar, východní Afrika, Japonsko). Četné kultivary drobnoplodých papriček různých tvarů a barev se pěstují v domácnostech jako hrnková rostlina. Množí se plody, nebo i vegetativně. Plody jsou palčivé chuti a mohou se použít místo feferonek. 
 
Použitá literatura:
Kliková G. (1992): BIOZAHRADA, vydalo Zemědělské nakladatelství Brázda.
Melichar M. a kol. (1990): ZELINÁŘSTVÍ, vydalo SZN Praha
htpp: // www.cernyseed.cz/capsicum.htm