papratka samičí
Athyrium filix – femina L.
čeleď: papratkovité - Athyriaceae

synonyma : Polypodium filix – femina, Asplenium filix – femina,  Aspidium filix – femina

slovenský název : papradka samičia
anglický název: Lady fern
německý název : Gemeiner Frauenfarn
lidové názvy: 

Areál rozšíření : 
Ve světě se vyskytuje v Evropě, Asii od Uralu přes jih Sibiře do Japonska a od Kavkazu přes jižní úpatí Himaláje ( až do 4000 m n. m. ) do Číny, dále mj. na jihu Indie, na Jávě; dále se vyskytuje na jihu Afriky, v Americe od Aljašky do Mexika a na celé východní polovině USA, dále na jihu Kanady; dalšími místy výskytu na Zemi jsou Haiti, Peru, Argentina.
V České republice se vyskytuje ve všech nadmořských výškách  přibližně od 150 m    (údolí Labe u Hřenska ) až po hřebeny Krkonoš ( 1500 m ); chybí ve značné části Jihomoravského okruhu. ( DOSTÁL J. A KOL. 1989; HEJNÝ S., SLAVÍK B. A KOL. 1988 )

Popis rostliny :
•	vytrvalá, většinou velmi stará kapradina, bylina s krátkým, vystoupavým, tmavě plevinatým oddenkem
•	listy jsou dlouhé 30 – 100 – (150) cm, měkké, čepel je podlouhle až široce kopinatá, (12) -30 – 60 – (90) cm dlouhá, 10 – 22 – (30) široká, k bázi se rychleji zužuje, k vrcholu pozvolna, nejčastěji 2x – 3x zpeřená; listy nejsou příliš četné, jsou žlutavě, světle až tmavě zeleně zbarvené a jsou uspořádány do nálevky nebo růžice; jsou lysé, nebo vzácněji s ojedinělými chloupky či žlutavými žlázkami  
•	lístky nasedají na řapík listu ve 20 – 40 jařmech po každé straně listu, jsou 2 – 3 x delší než široké, tedy až 25 cm dlouhé, kopinaté, peřenosečné, u báze se vzájemně nedotýkají
•	úkrojky ( lístečky ) jsou od široké báze čárkovité, nejčastěji však kopinaté až vejčité, do 1/2 – 2/3 členěné, řidčeji složené, zpravidla 2 – 3 zubé, ostře pilovité, zakřivené nahoru, nahloučené nebo jen málo oddálené
•	lístky s výtrusnicemi mají řapík silný až 5 mm, okraje lístků jsou velmi často podvinuté; výtrusnicové kupky jsou podlouhlé, srpovitě až podkovovitě zahnuté, výjimečně téměř okrouhlé, mají přibližně 1 mm v průměru, jsou umístěné blíže střední žilky, mnohdy hustě na spodní straně lístků nahloučené
•	ostěry, které kryjí výtrusnicové kupky jsou na okraji laločnaté, různě dlouze brvité, ojediněle celokrajné, mají buď krátké brvy nebo jsou bez brv; výtrusy jsou světle hnědé až hnědé, na povrchu hladké či jemně bradavičnaté
•	výtrusy dozrávají v období od července do září 
•	listy každoročně na podzim odumírají a na jaře následujícího roku vyrážejí nové (DOSTÁL J. A KOL. 1989; HEJNÝ S., SLAVÍK B. A KOL. 1988; KREMER B. P., MUHLE H. 1998 )

Obsahové látky : 
Rostlina, především listy obsahují látky, které odpuzují hmyz. ( NAUČNÝ SLOVNÍK ZEMĚDĚLSKÝ 1976 )

Ekologie :
Roste především ve stinných, vlhkých, humózních lesích, jehličnatých, ale především listnatých bučinách, dále ve vlhkých křovinách, na březích potoků, též vzácněji na pastvinách, pasekách, skalách, zdech či kamenné suti.
Upřednostňuje nevápenité kyselé i zásadité půdy, hlinité či mulové; bývá ukazatelem gleje až pseudogleje.
Na místech s vysokou hladinou podzemní vody, s vyšší vzdušnou vlhkostí a bohatšími dešťovými srážkami a mlhami vytváří rozsáhlé porosty, tzv. kapradinové nivy.
Roste hlavně  ve společenstvech řádu Adenostyletalia a svazů Calamagrostion arundinaceae, Fagion, Athyrio alpestris – Piceion, Piceion excelsae a Alno – Ulmion. (KREMER B. P., MUHLE H. 1998; HEJNÝ S., SLAVÍK B. 1988 ) 

Význam a použití v praxi : 
Lidé ji též pěstují jako ozdobnou rostlinu, často na zahrádkách nebo v parcích. ( HEJNÝ S., SLAVÍK B. 1988 )

Zajímavosti : 
Jméno této kapradiny ( filix = kapradina; femina = žena ) pochází ještě z doby, kdy lidé neznali přesně způsob rozmnožování kapradin a kdy byl tento druh považován za samičí rostlinu, kdežto za samčí rostlinu byl považován kapraď samec ( Dryopteris filix – mas ). ( KREMER B. P., MUHLE H. 1998 )

Použitá literatura : 
DOSTÁL J. A KOL (1989): Nová květena ČSSR, Academia, Praha : 70 – 72
KREMER B.P., MUHLE H. (1998): Průvodce přírodou – Lišejníky, mechorosty, kapraďorosty, Ikar, Praha : 262
HEJNÝ S., SLAVÍK B. A KOL. (1988): Květena ČSR, Academia, Praha : 253 – 254
Naučný slovník zemědělský 1976, Ústav vědeckotechnických informací SZN, Praha, díl č. 6