ostropestřec mariánský
Silybum marianum (L.)Gaertn.
čeleď: hvězdicovité - Asteraceae

slovenský název : 
anglický název : milk thistle
německý název :  r Mariendiestel 
lidové názvy : bejlí panny Marie, ostropec

Původ druhu : 
Ostropestřec je prastará léčivá rostlina, která se zejména v 16.století těšila zvláštní pozornosti. Druh původem ze Středomoří, u nás zplaněle (i jako okrasná), v selských zahrádkách, někdy roste divoce na návsích, rumištích a kamenitých stráních, zapsaná odrůda : Silyb.  
(KORBELÁŘ J., ENDRIS Z.,1968, Zimolka  J., 2000)

Areál rozšíření: 
Ostropestřec je středně náročný na teplé klima, je rostlinou značně plastickou, kterou lze pěstovat v širokých klimatických podmínkách našeho státu, a to až do 600m n.m. (Zimolka  J., 2000)

Popis rostliny : 
•	jednoletá, výjimečně dvouletá bylina  
•	kořen kůlovitý
•	lodyha přímá, větvená, výška 1,2 – 2,5m 
•	listy : nejprve v růžici, později na lodyze střídavé, podlouhle eliptické, zelené s bílými skvrnami a lesklým povrchem, okraj chobotnatý až pilovitě vykrajovaným, ostnitým 
•	květy : oboupohlavné trubkovité, nachové – růžovofialové, hmyzosnubné 
•	květenství : terminální úbor, zákrov ostnitý
•	doba květu : VII. – IX.
•	plody : nažky 7mm velké, skvrnité, hladké, chmýr 20mm, bílý, opadavý, drsné štětinky
(KORBELÁŘ J., ENDRIS Z.,1968, Křikava J.,1993)

Obsahové látky: 
oplodí a osemení obsahuje : skupina flavolignanů (silymarinový komplex – silydianin, silybin) – flavonoidy, hořčiny, silice (0,1%), biogenní aminy, aminokyseliny, velké množství oleje s vysokým podílem nenasycených mastných kyselin(kys.linoleová až 60%)
(KORBELÁŘ J., ENDRIS Z.,1968, Křikava J.,1993, Zimolka  J., 2000)

Ekologie : 
Stanovištní podmínky  – roste divoce na návsích, rumištích a kamenitých stráních, jako léčivá rostlina dosahuje nejvyšších výnosu v řepařské výrobní oblasti.
Podmínky růstu – na půdu málo náročný, vyžaduje dostatek světla, vláhy, trvalého půdního humusu a neutrální půdní reakci. Nevhodné jsou utužené, mělké, skeletovité, zamokřené a kyselé půdy. 
Společenstva – ruderální a polní společenstva tříd Chenopodietea, Agropyrethea repentis, Secalietea, Agropyro-Rumicion. (DOSTÁL J, 1989; ŠOMŠÁK L., 1993, Křikava J.,1993, Zimolka  J., 2000)

Význam a využití v praxi : 
Zemědělský význam : léčivá rostlina, výsev přímý III. – IV. obilným secím strojem, spotřeba 10 – 15kg / ha 
Využití v lékařství, léčitelství, farmacii :  Účinné látky jsou bezprostředně pod osemením, proto se užívá semeno se slupkou. Mají hepatotonickou a hepatoprofylaktickou funkci, zvyšují tvorbu žluče (hořčina, silice), působí protihorečnatě a tlumí činnost sympatiku. (KORBELÁŘ J., ENDRIS Z.,1968, Křikava J.,1993, Zimolka  J., 2000)

Zajímavosti : 
sběr : plod ostropestřece mariánského – Fructus Cardu mariae  VIII. – IX., 1/3 plodů v plné biologické zralosti – úbor rozevřený, objevuje se bílé chmýří
výnos : 0,75 – 1,5t / ha 
choroby : plíseň šedá (Botrytis cinerea Pers.), rod Fusarium, padlí čekankové (Erysiphe communis Wallr.)
škůdci : mšice maková (Aphis farae Scop.), štítonoši (Cassida sp.), dlouháč plevelový (Tanymecus palliatus Fabr.)
Použití : 
Droga je bez pachu a má hořkou chuť
Přípravek FLAVOBION – ze semen ostropestřece, použití při hepatopatiích 
Vnitřně v prášku (4-5x denně 1 čajová lžička) nebo nálevu (1 čajová lžička rozmačkaného semene na šálek vody a užívat 2-3x denně) při žloutence, žlučníkových kaméncích a kolikách. Uvádějí se také dobré výsledky při hemoroidech, křečových žilách a bércových vředech.
Čaje při hepatopatiích : 20g natě třezalky, 20g natě řebříčku, 5g natě benediktu, 3g plodů ostropestřece. Dvě lžičky směsi přelijeme šálkem vařící vody, 20 minut louhujeme a scedíme. Podáváme 2 šálky denně.
Čajovina UNGOLEN : nať řepíku, semeno ostopestřece, nať benediktu, nať řebříčku, kořen pampelišky, list máty, plod fenyklu.
Čaj podporující vylučování žluči : 10g kořene reveně a plodu kmínu, po 20g natě benediktu, natě pelyňku pravého, listů máty peprné a plodů ostropestřece (3 čajové lžičky směsi dáme do 3 šálků vody, necháme vařit 5-10 minut a scedíme, pijeme během dne po doušcích) 
(BODLÁK J., 1998, KORBELÁŘ J., ENDRIS Z.,1968, Křikava J.,1993, Zimolka  J., 2000)

Použitá literatura :
BODLÁK J. (1998) : Praktická fytoterapie, Volvox Globator : 131
DOSTÁL J. (1989) : Nová květena ČSSR – 1. díl, Academia Praha : 55
KORBELÁŘ J., ENDRIS Z.(1968) : Naše rostliny v lékařství, SZN Praha : 296
Křikava J. (1993) : Speciální rostliny (Pěstování kořeninových, léčivých a aromatických rostlin), MZLU v Brně : 129 
ŠOMŠÁK L. ( 1993) : Velká kniha rostlin, Príroda a. s.
Zimolka  J. (2000) : Speciální produkce rostlinná- rostlinná výroba (Polní a zahradní plodiny, základy pícninářství), MZLU v Brně : 140