orlíček obecný
Aquilegia vulgaris
čeleď: pryskyřníkovité – Ranunculaceae

synonyma: Aquilegia silvestris Necker, Aquilegia cornuta Gilib., Aquilegia versicolor Salisb., Aquilegia vulgaris subsp. grandiflora Gaudin

slovenský název: orlíček obyčajný
anglický název: European columbine
německý název: Gemeine Alkelei

Původ druhu, areál rozšíření: 
Rod Aquilegia zahrnuje asi 100 druhů, které rostou v mimotropických oblastech severní polokoule. V ČR roztroušeně ve všech nadmořských výškách (max. asi 1200 m n. m.), (častěji na vápenci), v některých rozsáhlých oblastech však zcela chybí, hojně pěstován, často zplaňuje a zároveň mnohde ustupuje. U nás je chráněnou rostlinou. Celkově roste v Evropě kromě nejsevernějších oblastí, v severní Africe, v mírných pásmech Asie na východě až po Čínu, zavlečen do Severní Ameriky.  (botanika.wendys.cz) 

Popis rostliny: 
§	vytrvalá bylina
§	lodyha přímá, větvená, chlupatá, 30-90cm vysoká
§	přízemní listy dlouze řapíkaté, 2krát trojčetné, lístky vroubkované až laločnaté. Lodyžní listy krátce řapíkaté až přisedlé, 3četné až celistvé, vroubkované až celokrajné. 
§	květy oboupohlavné, 5četné, dlouze stopkaté, nící,s dlouhou ostruhou, do které je vylučován nektar. Okvětní lístky rozestálé, modré až modrofialové, vzácně bílé nebo růžové.  
§	kvete v V.-VII.
§	plodem jsou měchýřky
§	množí se semeny po přemrznutí, která se vysévají venku v dubnu. Možné je i dělení trsů, avšak rostlina špatně snáší přesazování.
      (Vít a kol.1996; Dr.D.G.Hessayon 1999; botanika.wendys.cz) 

Od počátku novověku se také pěstuje v kultuře, proto se objevuje mnoho kultivarů, které se odlišují barvou i tvarem květu. 

Obsahové látky: 
Orlíček obsahuje (zřejmě zejména v kvetoucí nati a mladých plodech) isochinolinové alkaloidy (magnoflorin, Berberčin aj.) a kyanogenní glykosid. Orlíček způsobuje poruchy dechu, srdce a křeče, po požití šťávy z čerstvé rostliny se dostaví bolesti hlavy a slabost, při větších dávkách průjem, u dětí bylo údajně pozorováno omámení i bez vědomí po vysátí sladkého nektaru z květů. Otravy u zvířat nebyly zaznamenány, neboť zvířata se při pastvě orlíčku důsledně vyhýbají. (botanika.wendys.cz)

Ekologie:
Stanovištní podmínky: světlé lesy a jejich okraje, paseky, křoviny, suché louky, preferuje půdy vápnité nebo na silikátových podkladech. 
Podmínky růstu: lehčí, vápnité, výživné, humózní a mírně vlhké půdy, umístění světlé až polostinné, ne však přímý sluneční úpal.
(garten.cz; botanika.wendys.cz)

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam: plevelná  rostlina, kříženci i jako záhonové rostliny
Léčitelství: Orlíček dnes již v léčitelství není takřka užíván, dříve se aplikoval proti žloutence, bolestivé menstruaci a zevně při kožních vyrážkách. V homeopatii se užívá na léčení potíží spojených s klimaktériem, při nespavosti, nervozitě apod.
(botanika.wendys.cz)

Zajímavosti: 
Květy orlíčku dokáží opylovat jen čmeláci s dlouhým sosákem. Včely s krátkým sosákem však často fungují jako lupiči, neboť prokusují dlouhou ostruhu naplněnou nektarem.
(botanika.wendys.cz)

Použitá literatura: 
VÍT A KOL. (1996): Květinářství.Střední zahradnická škola v Mělníku KVĚT nakladatelství Českého zahrádkářského svazu: 351
Dr.D.G.HESSAYON (1999): Květiny v zahradě. Beta-Dobrovský a Ševčík Praha: 45 
INTERNET: garten.cz (encyklopedie rostlin), botanika.wendys.cz