ořešák královský
Juglans regia L.
čeleď: ořešákovité – Juglandaceae

synonyma: ořešák obecný

slovenský název: orech vlašský
anglický název: Walnut (Walnut-tree)
německý název: Walnussbaum (Walnuss)
lidové názvy: jedlý kaštan

Původ druhu a jeho rozšíření:
Ořešák královský pochází z Malé a Střední Asie, Himaláje, Barmy a Číny, přirozeně je rozšířen ve střední Asii, Malé Asii a zasahuje až na balkán. U nás zejména úbočí svahů v teplých pahorkatinách jižní a jihovýchodní Moravy. (Pokorný  J., Fér F. 1964, Koblížek J. 2000)

Popis rostliny:
•	statný opadavý aromatický strom
•	mohutný kořenový systém, kořeny kulovitého tvaru, metamorfózy netvoří
•	dorůstá výšek 20-25 m a ve volnu vytváří nízký kmen s rozložitou korunou, letorosty tlusté, hnědavé, lysé, s bělavými podlouhlými lenticelami; starší větévky šedohnědé až šedé, dřeň všech větévek příčně přehrádkována, pupeny střídavé, spirální, vejčitě kulovité, kryté několika zelenavě hnědými nebo šedavými, jemně plstnatými šupinami, jizva listová bývá velká, trojlaločná, kůra šedavá hladká u mladších jedinců, u starších stromů se mění v šedou, podélně rozpukanou borku
•	listy většinou 3-4 jařmé,  20-35 cm velké, střídavě postavené, lichozpeřené, složené z 5-9 celokrajných (na bujných výhonech řídce pilovitých) lístků, které jsou elipčité, krátce zašpičatělé a zvětšují se od spodního jařma ke koncovému lístku, který je největší, při rozemnutí list charakteristicky voní
•	květy jednodomé, různopohlavné květy jsou seskupeny v jehnědách a jsou složeny z listenů, k nimž navíc přistupují listence a okvětní šupiny, samčí jehnědy převislé, zelenohnědé 6-10 cm dlouhé, na loňských větévkách; mají 2 listence, šesticípé okvětní šupiny, 8-20 tyčinek,  samičí květy 1-5 květé, zelené, pupenovité, se čtyřmi okvětními šupinami, kalichovitě srostlým listencem, široce baňatým semeníkem a dvěma dlouhými, třásnitými bliznami
•	kvete současně s rašením listů v květnu (III.)
•	plody jsou po 1-3 na koncích větévek, plodem je kulatá peckovice, 3-5 cm dlouhá, se zeleným, hladkým, polodužnatým obalem, který v době zralosti nepravidelně puká a uvolňuje oválný, krátce zašpičatělý, zřetelně kýlnatý ořech, skořepina je světlá, mělce rýhovaná, jádro laločnaté, sladké, dozrává v září až říjnu, semenáček klíčí hypogeicky, dělohy zůstávají v ořechu pod zemí, nad zemi se objevují lichozpeřené listy, které jsou na obvodu řídce chlupaté
•	hlavními rozlišovacími znaky od ostatních druhů čeledi ořešákovitých jsou světle šedá, mělčeji brázditá borka, přehrádkovaná dřeň, celokrajné listy, dužnaté zelené oplodí, které v době zralosti puká a málo brázditý ořech (Pokorný  J., Fér F. 1964, Koblížek. J. 2000, Trees, vyd. Svojtka & Co, 1999)

Obsahové látky:
Olejnatá semena obsahují vysoký podíl nenasycených mastných kyselin a stravitelných cukrů vhodných i pro diabetiky, dále vitamíny A, D, E a vitamínů skupiny B plus stopové prvky zinek, selen, mangan a měď. Pletiva obsahují vonné silice, listy, ořešákové a cibulové slupky obsahují přírodní barviva. (internet)

Ekologie:
Ořešák královský je teplomilná dřevina, které se daří v živných, humózních, čerstvě vlhkých půdách. U nás má nejpříznivější podmínky na úbočích svahů v teplých pahorkatinách. Na vápencích stoupá až do 700-800 m. Je citlivý k mrazu, světlomilný, má dosti značné nároky na úrodnost půdy. Jedná se o cennou ovocnou dřevinu, lesnicky nepříliš významnou. (Pokorný  J., Fér F. 1964, Koblížek J. 2000)

Význam a využití v praxi, zajimavosti:
Ořešák královský se pěstuje zejména pro olejnatá semena, která nalézají uplatnění především v potravinářském průmyslu jako přísada do pečiva a cukrovinek, jednak v průmyslu kosmetickém, kdy se olej z těchto semen přidává do hydratačních krémů, pleťových masek, šampónů a vlasových vod, vonných silic se pak využíva při výrobě parfémů. Další důležitou surovinou, pro kterou se ořešák pěstuje je kvalitní a krásné dřevo, které je velmi tvrdé, trvanlivé s efektním šedobílým zbarvením, čehož se hojně využívá zejména v nábytkářském průmyslu. Významné je též využití ořešáku jako barvířské rostliny, kdy se jím barví přírodní materiály jako je vlna, přírodní len, bavlna a hedvábí, ale používá se též k oživení hnědého odstínu vlasů, kdy se používá nálev z listů, ve kterém se vlasy namáčí. Krásná zlatohnědá barva se získává z listů, ze zelených ořešákových slupek získáme oranžově hnědou a z již usušených slupek tmavě hnědou barvu, cibulové slupky jsou zdrojem barvy zlatohnědé. Látek obsažených v semenech ořešáku královského se využívá též ve farmaceutickém průmyslu, zejména u přípravků zaměřených na zlepšení pohyblivosti a látek s uklidňujícími účinky. (internet)

Použitá literatura:
Pokorný  J., Fér F. (1964): Listnáče lesů a parků. Státní zemědělské nakladatelství Praha: 183
Koblížek. J. (2000): Jehličnaté a listnaté dřeviny našich zahrad a parků. Nakladatelství Sursum Tišnov: 172
Praktický průvodce podivuhodným světem stromů. Nakladatelství Václav Svojtka & Co Praha 1999 z anglického vydání „Trees“, Quantum Books Ltd 1999 (autor neuveden): 34
Internetové odkazy:
http://bylinky.kvalitne.cz
http://www.botgarden.cz
http://shalom.webpark.cz/rezbarstvi
http://www.orling.cz