olivovník evropský
Olea europaea
čeleď: olivovníkovité – Oleaceae  

slovenský název: Olivovník európský
anglický název:European olive
německý název: Olivenbaum  europäish

Původ druhu: 
Pěstoval se již před 3500lety v Řecku.Ve středověku byl spojen s národy Středomoří, které jej považovaly za posvátný strom. (Čerman R.2001)

Areál rozšíření: 
Na prvním místě v pěstování olivovníku je dnes Itálie,Tunisko a ostatní země Středomoří.Olivovník byl dovezen i do jiných zemí.Můžeme se s ním setkat v Severní a Jižní Americe,v Sýrii nebo v jižní Austrálii (Čerman R.2001)

Popis rostliny:
§	vytrvalá stále zelený trnitý keř nebo nízký beztrnný pomale rostoucí strom.
§	Kořenový systém:je bohatě rozložený těsně pod povrchem půdy, ale proniká i do hloubky 60 cm.Jen v hlubokých, dobře zpracovaných a propustných půdách pronikají kořeny do větší hloubky. 
§	Stonek a výška rostliny:strom vysoký 5-15metrů.Kmen se světle šedou kůrou mohou mít až 2 metry silný.Kůra starých olivovníků neustále praská, trhliny znovu zarůstají, jejich silný a často dutý kmen nabývá nejbizardnějších tvarů.
•	Listy jsou jednoduché, vstřícné kopinaté ,kožovité a hladké, bledě zelené na líci a stříbřité na rubu.Vytrvalé a postupně se obměňují asi po třech letech.
•	Květy jsou oboupohlavní, cizosprašné.Vyrůstají v úžlabí listů v drobných hroznovitých latách.V každé latě je 15-30malých,žlutavě bílých květů. 
 . §	květenství typ:hroznovitá lata
§	doba květu: Olivovník má dvě růstová období:duben až červen a konec července až září.Kvetení trvá asi 6 dní.
§	plody, případně semena:Plod vejcovitá až kulovitá peckovice o velikosti 1-3 g.V nezralém stavu má šedavě zelenou barvu,v době zralosti se mění na zelenavě bílou, červeně fialovou až černou.Semeno je podlouhlé, tvrdé a na jednom pólu špičaté. (Čerman R.2001,Šamala J.1994,Valíček P.a kol.2002)

Obsahové látky: 
Obsahuje 40-60% oleje používaného v potravinářství,medicíně,kosmetice a k technickým účelům (Čerman R.2001)

Ekologie:
Oliva snáší přísušek.Za doby trvalého sucha v době nasazování plodů jsou plody menší a úroda je slabá.K dobrému vývinu plodů potřebuje dlouhé teplé léto a chladnější zimní období.Na jaře potřebuje dostatečnou závlahu, jinak shazuje část olistění a má nepočetné a deformované květy.Půda má být výživná, lehká, propustná, dobře drenážovaná, s obsahem vápna, nesmí však mimo jarní období obsahovat přebytek dusíku.Jako jedna z mála rostlin snáší i půdy zasolené.Olivovník se dá úspěšně pěstovat v nádobách i v bytě.U nás nejsou vhodné klimatické podmínky pro pěstování.Ale v botanické zahradě v Košicích dobře prospívá. (Šamala J.1994)

Význam a využití v praxi:
V medicíně se olivový olej používá jako preventivní prostředek proti ateroskleróze,pro vnější ošetření pokožky,po bodnutí hmyzem,při popáleninách.Používá se též při bolestech svalů, kloubů, ledvin nebo hrudníku.
Technický olej se v minulosti používal jako palivo.
V kosmetickém průmyslu se olej používá pro uchování hebké pleti a proti vráskám.
Kůrou olivovníku se dá nahradit chinin, extrakty z listů normalizují krevní tlak a dýchání.
Sušené listy se pálily v kadidle nebo se z nich připravoval čaj. (Čerman R.2001)

Zajímavosti:
Olivovníky se dožívají 200-300 let.I mezi olivovníky se najdou rekordmani.V Řecku rostou stromy, jejichž stáří se odhaduje na více než 2000 let.Existují názory že  některé olivovníky v Getsemanské zahradě tu rostly již v době Ježíše Krista.Podle antické báje darovala olivovník Atéňanům bohyně Aténa.a stala se tak zakladatelkou jednoho z nejdůležitějších odvětví řeckého hospodářství.Olivový olej byl považován nejen za potravinu a léčivý prostředek, ale lidé mu přisuzovali i zázračné vlastnosti.Lidé si mysleli že olivová ratolest a a olivový olej jsou schopny uchránit je před zlými duchy a prodloužit jim život.Na základě této víry vznikl starobylý obřad posvěcování králů a vysokých duchovních olejem,pomazáním.Olivovník a později jeho zelená ratolest a věnec byly považovány za symbol míru, štěstí, shody a dlouhého života..Olivový olej je nevysychající, zlaotožlutý, průzračný, aromatický a lehce stravitelný.Nejlepší druhy olivového oleje se získávají lisováním za studena.Po získání olivového oleje lisováním za studena se hmota drtí podruhé a nahřívá.Nejkvalitnější olivový olej je z oplodí oliv.Polozralé plody se zpracovávají macerací v solném nebo octovém nálevu na stolní olivy. Nasolené olivy mohou vydržet celá staletí. (Čerman R.2001)

Použitá literatura:
ČERMAN J.2001:Živý svět rostlin.SZN Praha:142,3,4,6,7
ŠAMALA J.1994:Subtropy.Edice Citrusář Brno:88,89
VANÍČEK P. A KOL.2002:Užitkové rostliny tropů a subtropů.Cadis Praha:130