merlík zvrhlý
Chenopodium hybridum L.
čeleď: merlíkovité – Chenopodiaceae

slovenský název : merlík hybridný
anglický název : Maple – leaved goosefoot
německý název : Bastard Gänsefuss
lidové názvy: merlík

Původ druhu : 
 Kosmopolit, rozšířen ve všech světadílech. U nás je pravděpodobně původní.

Areál rozšíření : 
Rozšířen v mírném pásu Evropy a Asie, severní a jižní Africe a Americe. U nás je merlík zvrhlý obecně rozšířen teplejších oblastech, řidčeji v podhůří, ojediněle ve vyšších polohách.(Deyl M. 1956, MIKULKA J. A KOL. 1999)

Popis rostliny : 
•	jednoletý pozdní jarní druh, v mládí slabě pomoučené , v dospělosti lesklé byliny
•	kořenový systém vytváří hustě rozvětvené kořeny, zejména v hloubce do 20 cm, které se rozrůstají široce do stran, část kořenového vlášení prorůstá do hloubky až 120 cm
•	lodyha zpravidla 10 - 100 cm vysoká, přímá, vzpřímená, většinou bohatě větvená, spodní větve křižmostojné a rozestáté do stran, horní větve nasedají většinou  v ostrém úhlu
•	listy řapíkaté, střídavé, na celé rostlině stejného tvaru, čepel v obrysu pěti až trojúhelníkovitá, oboustranně s 1-3 velkými, ostrými zuby, na vrcholu dlouze až ostře špičatá, na bázi mělce srdčitá nebo uťatá, na líci silně lesklá, na rubu světleji zelená,  řapíky silné, hranaté až křídlaté
•	květy oboupohlavné, velké, lysé nebo pomoučené, okvětí 5-6 četné, volné nebo nanejvýš v dolní třetině srostlé, okvětní lístky vejčité, tupé, člunkovité, na vnější straně slabě úzce kýlnaté, na vnitřní straně s nápadně zesílenou lesklou střední žilkou, tyčinek 5, nitky směrem k bázi rozšířené, čnělka chybí nebo velmi krátká, blizny 2-3
•	květenství : klubíčka úžlabní nebo v bezlistých vidlanech, skládajících latu
•	doba květu: od VI.- do X.
•	plod je nažka v obrysu okrouhlé 1,5-2 mm v průměru a 1 mm tlusté, zploštělé, na obvodu víceméně kýlnaté, vodorovně uložené, oplodí dosti silně přitisknuto k osemení, osemení je barvy černé, černohnědé až černošedé, se sítí nepravidelných prohloubenin.(SLAVÍK B., HEJNÝ S. 1990, Deyl M. 1956, DOSTÁL J. 1989)

Obsahové látky :
Merlík zvrhlý neobsahuje snad žádné důležité látky, které by se daly využít ať již v lékařství, průmyslu, či jiném odvětví zpracovatelského průmyslu. 
Ekologie :
Stanovištní podmínky: Vyskytuje se na úhorech, rumištích, kompostech, podél cest, na ruderálních stanovištích. Častý výskyt v zahradách, na polích, zvláště v okopaninách, řidčeji v nezapojených porostech obilovin.  
Podmínky růstu: Jednoletá  bylina s nepříjemným zápachem, daří se jí na půdě bohaté na živiny, na humózních či lehkých půdách bývá velmi hojný. Na teplo není příliš náročný a stoupá  až dosti vysoko do hor. Snáší i polostín, a proto bývá velmi hojný v polozastíněných  zahradách a na kompostech. Vůči mrazu je choulostivý a po prvních mrazech zmrzá.(Deyl M. 1956, MIKULKA J. A KOL. 1999)
Společenstva: Účastní se ve druhovém složení různých společenstev  svazů Sisymbrion  offcinalis (diagnostický druh asociace Artemisietum annuae TODOR, GERGELY et  BARCA 1971), Fumario-Euphorbion (diagnostický druh)  aj.( SLAVÍK B., HEJNÝ S. 1990)

Význam a využití v praxi :
Zemědělský význam : Patří mezi nebezpečné plevele. Škodlivost: konkurenčně silná rostlina, odčerpává vláhu a živiny. Větší škody působí v okopaninách a v zelinářských zahradách. (MIKULKA J. A KOL. 1999)
Průmyslové využití : není
Využití v lékařství ,léčitelství a farmacii nemá, protože neobsahuje žádné léčivé látky.

Zajímavosti : 
Na jedné rostlině dozrává až několik tisíc nažek (1000 - 1500). Semena klíčí lépe až po přezimování v půdě. Uchovávají klíčivost řadu let. Nažky jsou šířeny statkovými hnojivy (zvláště komposty a neuloženým hnojem), nejčastěji větrem a vodou z ohnisek zaplevelení. Dále při stavební činnosti a  velkoplošném přemisťování zemin a jejich substrátů, kde nachází druh možnost ecese (extravilán měst, budovaná satelitní sídliště, různé hospodářské objekty apod.).( SLAVÍK B., HEJNÝ S. 1990, MIKULKA J. A KOL. 1999, Deyl M. 1956)
 
Použitá literatura : 
Deyl M. (1956): Plevele polí a zahrad. Nakladatelství československé akademie věd Praha: 112
SLAVÍK B., HEJNÝ S. (1990) : Květena ČR – 2.díl, Academia Praha : 244
DOSTÁL J. (1989) : Nová květena ČSSR – 1. díl, Academia Praha : 198
MIKULKA J. A KOL. (1999) : Plevelné rostliny polí, luk a zahrad. Vydáno v redakci časopisu Farmář a Zemědělské listy, Praha : 93