maniok jedlý
Manihot esculenta
čeleď: pryšcovité – Euphorbiaceae

synonyma : kassava,tapioka
slovenský název: maniok jedlý
anglický název: tapioca
německý název: maniok

Původ druhu: 
Přesný původ není znám. Předpokládá se,že pochází z jižní Ameriky (Argentina, Brazílie, Venezuela, Quatemala), odkud pochází jeho jméno.
(ŠAMLA J.1994)

Areál rozšíření: 
jižní Amerika,Afrika,karibská oblast,Indie,Thajsko a  mnoho dalších s odpovídajícím klimatem (ŠAMLA J.1994)

Popis rostliny: 
§	dřevina
§	kořenový systém tvoří mimo jiné 5-10 kořenových hlíz vzniklé ztloustnutím adventivních kořenů, průměrná hmotnost je až 2 kg,bývají cylindrické nebo kuželovité,hlavní funkce je zásobní,nelze je dlouho skladovat,nedozrávají ve stejnou dobu
§	stonek může být zbarven antokyanem dočervena,má průměr až 7 cm,u starších rostlin dřevnatí,dorůstá do výšky 1-5 m
§	listy: střídavé,často načervenalé,dlouze řapíkaté,čepel 5-9sečná hluboce vykrajovaná(na spodní straně občas ojíněná),tvary listů jsou značně rozmanité,po opadání zůstávají jizvy
§	květy: jednodomé,pouze 5 kališních plátků,korunní lístky chybějí,barva žlutá-načervenalá,samčí květy sdruženy na vrcholu(počet asi 200),samičí na bázi květenství(asi 20),typická je protogynie
§	květenství: hroznovité
§	doba květu: kvete po celý rok s vyjímkou jednoho měsíce,kdy má období vegetačního klidu    
§	plody: kulovité tobolky o průměru 1,5 cm obsahující 3 mramorovaná semena,semena jsou vejcovitá,lesklá a šedě skvrnitá, zralá tobolka po rozevření semena vymrští do okolí (ŠAMLA J.1994)

Obsahové látky: 
dužnina hlíz obsahuje až 35% sacharidů,61% vody,vit.C,málo bílkovin a tuků,hlízy hořkých odrůd obs.jedovatý HCN(370 mg na 1 kg dužniny) odstranitelný varem,sladké odrůdy obs.pouze 5 mg na 1 kg  soustředěný hl.ve slupce. (VALÍČEK P. A KOL.1989, ŠAMLA J.1994)

Ekologie:
Stanovištní podmínky: vlhké tropy
Podmínky růstu: 	průměrná roční teplota 20-27°C,světlo,srážky 500-5000 mm,slunce,písčité-hlinitopísčíté půdy (ŠAMLA J.1994)

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam: 	částečná náhrada obilovin v krmných směsích,nadzemní část se stává krmivem nahrazujícím vojtěškovou moučku
Průmyslové využití: 	potravinářský průmysl( mouka,rýže,cukrovinky,zelenina,olej,zkvašování na alkohol-yarake,pivo,kasávové ságo),chemický průmysl(výroba plastických hmot,lepidel a gumy,surovina pro produkci glukozy,ethylalkoholu a mikrobiálních bílkovin),kosmetický průmysl(škrob získaný z hlíz) (ŠAMALA J.1994)

Zajímavosti:
-	pěstování sahá do období 2500-3000 let před n.l.,dnešní podoba vznikla pravděpodobně hybridizací
-	rod Manihot se dělí na 2 skupiny-Fruticoseae(keřovité) a Arboreae(stromovité)
-	množí se výlučně osními dlouhými řízky nebo dělením keře
-	hlízy sladkých odrůd se sklízejí za 6-8 měsíců po vysazení,hořké druhy za 2-2,5 roku
-	mouka má vyšší energetickou hodnotu než mouka banánová
-	ve světové produkci škrobnatých rostlin zaujímá 2.místo po bramborách
-	po odříznutí vytéká ze všech částí latexové mléko (VALÍČEK P. A KOL.1989, ŠAMLA J.1994)

Použitá literatura:
JIŘÍ ŠAMLA (1994): Subtropy (Pěstitelské praktikum – B). Spektrum Brno.strana :153
PAVEL VALÍČEK A KOL. (1989):Užitkové rostliny tropů a subtropů. Academia Praha: 56