lilie zlatohlavá 
Lilium martagon 
čeleď: liliovité  –  Liliaceae

synonyma: lilie zlatohlávek 

slovenský název: ľalia zlatohlavá
anglický název: Martagon lily
německý název: Túrkenbundlilie
lidové názvy: zlatohlávek, smetaník, máselník, máselnička

Původ druhu:  
Euroasijský druh. Roste v celé Evropě až po jižní Skandinávii, v Asii zasahuje daleko za Ural.

Areál rozšíření: 
VČR roste roztroušeně od nížin až do hor. Celkově roste zejména ve  střední, východní, jihovýchodní Evropě a v mírném pásmu Asie.

Popis rostliny: 
•	Vytrvalá rostlina, bylina.
•	Podzemní cibule je jasně žlutá, složená, v průměru až 5 cm velká. Cibule si sama řídí hloubku své polohy v půdě s pomocí “tažných” kořenů, které se zkracují a zatahují ji tak dolů.
•	Lodyha je přímá, oblá, obvykle červeně skvrnitá, lysá nebo pýřitá Výška rostliny je 30-130 cm.
•	Listy jsou podlouhlé obvejčité, celokrajné, špičaté, s rovnoběžnou žilnatinou, na bázi zúžené v široký řapík. Lysé nebo na rubu na žilnatině pýřité. Prostřední listy jsou v přeslenu, jinak střídavé.
•	Květy jsou souměrné, oboupohlavné. Nící květy mají tvar turbanu. Kališní lístky (6) jsou protáhlé nazpět ohnuté, masově zbarvené s tmavými skvrnami. Prašníky (6) jsou dlouze stopkaté, suříkově červené. Semeník je svrchní se 3 přihrádkami.
•	Květenství je řídký hrozen, nejčastěji v počtu 6-12.
•	Doba květu: VI-VIII 
•	Plodem je obvejčitá šestihranná tobolka s mnoha plochými semeny.  

Obsahové látky:  
Mezi charakteristické obsahové látky řadíme steroidní saponiny a kyselinu chelidonovou. Lilie obsahuje metylamin a kresol.

Ekologie:
Stanovištní podmínky: Roste většinou ve světlých listnatých i smíšených lesích. Ve vyšších polohách se nevyhýbá ani otevřeným loukám.

Podmínky růstu: Indikuje humózní, vápnité a čerstvě vlhké lesní půdy. Vyžaduje spíše polostín a bohatou listovku.

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam nemá žádný. Hodí se do přírodních partií zahrad, nebo do okolí skalky. Květy se užívaly jako obklady na popáleniny. 

Zajímavosti:  
V Červeném seznamu je lilie zlatohlavá řazena ke vzácnějším druhům, které vyžadují další pozornost. Podle zákona je chráněna jako ohrožený druh. V minulosti byla ceněna jako léčivá rostlina, především ji měly v oblibě porodní báby. Na Slovensku dávali tuto lilii kravám, aby měli žluté máslo. Původ jména je z řeckého leiron = lilie. Opylovačem této rostliny je hmyz. Semena jsou roznášena větrem, nebo se množí dceřinnými cibulkami.  

Použitá literatura: 
http://rostliny.nikde.cz
www.blucina.cz
http://botanika.wendys.cz/kytky/K350.php
www.darius.cz
www.garten.cz
www.kvetenacr.cz
www.biotox.cz
AICHELE D., GOLTEOVÁ- BECHTLEOVÁ M. (1993): Co tu kvete?. Nakladatelství Ikar: 270
BERTRAM MUNKER (1992): Plané rostliny střední Evropy. Nakladatelství Ikar: 248
JIŘÍ KOLBEK A VÁCLAV VĚTVIČKA (2000): Rostliny na každém kroku. Nakladatelství Granit: 95
MILOŠ DEYL, KVĚTOSLAV HÍSEK (2001): Naše květiny. Nakladatelství Academia: 554
JOSEF DOSTÁL (1989): Nová květena ČSSR 2. Nakladatelství Academia: 1200, 1202