rajče jedlé
Lycopersicon esculentum
čeleď: lilkovité - Solanaceae

slovenský název: rajčiak
anglický název: tomato
německý název: die Tomate,der Paradiesapfel
lidové názvy: rajče,rajské jablíčko,zlaté jablko,pasvice,jablko lásky,jablka milosti,lilek rajče,maorská jablíčka

Původ druhu: 
Znaly ho už předkolumbovské kultury.Evropané mu přišli na chut mnohem později.Pak se z něj stala nejvíce konzumovaná zelenina.První rostliny objevili španělští dobyvatelé v Mexiku koncem patnáctého století.Lidé je dříve považovali za jedovaté a přirovnávali je k mandragoně. A tak bylo zpočátku rajče používáno jen jako okrasná rostlina,která výrazným pachem odpuzovala komáry a mravence.Rajčata pocházejí ze západní části Jižní Ameriky.Z oblasti táhnoucí se od jižní Kolumbie k severu Chile od břehů Tichého oceánu po východní svahy And, kde rostla i v nadmořských výškách 3400metrů.Mexičtí indiáni začali rajče kultivovat a po sléze se stalo jejich hlavní zemědělskou plodinou vedle kukuřice, fazolí a paprik.

Popis rostliny:
•	druh jednoletá rostlina
•	kořenový systém bohatý,při pěstování z přímého výsevu dosahují kořeny do hloubky  1m i více.Vyvíjí se převážně horizontálně.
•	Stonek u mladých rostlin je zpočátku bylinný,později dřevnatý.Na povrchu stonku,ale i listů jsou žlaznaté trichomy,které vylučují látku na vzduchu tuhnoucí, která dává rostlinám typický zápach. Na hypokotylu  i na stonku se snadno vytvářejí adventivní kořeny,čehož se využívá při výsadbě rostlin šikmo do brázd.
•	listy: peřenodílné ,rozdělené hlubokými výřezy na jednotlivé páry.Délka internodii mezi jednotlivými listy je závislá na odrůdě.Listy pokryté žlaznatými chlupy.
•	květy:samosprašné,přirozená parthenokarpie je u rajčat velmi nízká.Květy má pětičetné až vícečetné,se žlutými korunními plátky.Kališní lístky jsou bazálně srostlé,kopinaté,špičaté.Tyčinky mají nitky zkrácené nebo úplně chybí.Prašníky jsou protáhlé dvoudílné a kuželovitě srostlé okolo čnělky.Blizna jednoduchá kulovitá. 
•	květenství:jednoduchý či složitý vijan(žluté barvy)
•	doba květu:od V. – VIII.
•	Plodem je bobule různého tvaru a velikosti.Semena umístěna na placentě.Semena jsou chlupatá.

Obsahové látky: 
Nezralé bobule rajčat obsahují alkaloid-solanin,který po nadměrném požití dráždí centrální systém a způsobuje rozpad červených krvinek nebo obrnu dechového centra.
Rozemnuté listy zklidňují kůži po bodnutí hmyzem. Zralá rajčata mají řadu léčivých účinků.Pro osoby trpící hemeroidy.Působí příznivě na pročištění organismu a na regeneraci buněk.Zrníčka a vláknina obsažena ve slupce podporují vylučování škodlivých látek.Také příznivě působí na revmatismus,žlučové či močové kameny a zácpy.Rajčata působí i proti rakovině a kardiovaskulárním onemocněním.Obsahují množství karotenoidů zejména lykopenu.Plody obsahují vitamín A,B a nejvíce C.

Ekologie:
Stanovištní podmínky: v drsnějších oblastech – skleník, fóliovník, tunely a kryty. Pole, záhony, zahrady.
Podmínky růstu:pěstuje se výhradně z předpěstované sadby.Nejlépe se jim daří při teplotě 21-24.Mráz je ničí.Potřebují vysokou intenzitu světla.V chladném klimatu je pěstujeme v chráněné poloze ve volné půdě či v krytém prostředí.Snášejí nejrozmanitější půdu,pokud je úrodná,propustná a s pH 5,5 až 7.Půda však potřebuje hluboký a výživný humus a hodně vláhy.Na podzim čerstvý hnůj nebo kompost.Sklizen 8-10 týdnů po výsadbě.

Význam a využití v praxi:
Zemědělský významná plodina. Průmyslové využití v kosmetickém průmyslu.Výroba –štávy,protlaky,pasty,kečupy,konzervují se a zamrazují.
Využití má také v lékařství, léčitelství, farmacii. Na kolečka nakrájené plody představují vynikající obličejovou masku pro mastnou pleť. Užitečné jsou také jiné části rostliny. Rozemnuté listy zklidňují kůži po bodnutí hmyzem. Na Antilách se listy spolu se stonky používaly na jednoduché a levné barvení dlaždic a dřevěných parket.

Zajímavosti: 
Dříve byla rajčata považována za letní plody. Dnes jsou běžně k dostání po celý rok, ačkoli puristé tvrdí, že by se měla konzumovat jen od patnáctého července do patnáctého září. Dá se z nich připravit celá řada pokrmů od polévek přes omáčky, hlavní jídla až po saláty a dokonce moučníky. Z rajčat se dělají i zmrzliny, sorbety a koláče. Z botanického hlediska je rajče ovoce, přesněji řečeno měkká bobule. Teprve postupem času z něj lidé udělali zeleninu. V USA například z čistě ekonomických důvodů. Rajče jako ovoce nepodléhalo daním. Přišla hospodářská deprese a bylo potřeba naplnit státní pokladnu. Nejvyšší soud proto v roce 1893 rozhodl, že rajče je zelenina. Zdůvodnil to tím, že na rozdíl od ovoce se konzumuje jako jídlo, nikoli jako dezert, což dnes už neplatí. Ročně se na světě sní sedmdesát milionů tun rajčat. V Evropě drží prvenství Řecko se 72 kilogramy na osobu za rok. Následuje Itálie (38 kg na osobu) a Francie (18 kg na osobu). Pokud jde o spotřebu, má rajče mezi zeleninou jediného vážného soupeře a tím jsou brambory.
Vypráví se, že rajčata jako první ochutnal šašek ze dvora krále Ludvíka XIV. ve Versailles. Nespokojení dvořané je po kejklíři házeli za nepovedené šprýmy. Když viděli, že je šašek jí, poručili si je pak sami k večeři.
Dnes nejrozšířenější název tomato pochází z mexického tomana tj. růsti.

Použitá literatura: 
CHRISTOPHER BRICKEL A KOLEKTIV.(1999):Velká zahrádkářská encyklopedie.by Ikar :337
www.100+1 Zajímavosti,
Ivan Malý a kolektiv (1998): Polní zelinářství:145. 
Eva Troníková(1985): .Zelenina. Praha Artia:135