lilek brambor
Solanum tuberosum L.
čeleď: lilkovité – Solanaceae

slovenský název: ľuľok zemiakový
anglický název: potato
německý název: Nachtschatten Kartofel
lidové názvy: brambor, babče, bandor, bandora, bandur, bandura, bobál, brambola, erteplata, kobzol, krompol, zemák, žampák, santák, švábka, jablouška, kartofly, krampole, lilek bobál, ……

Původ druhu:
Brambory pocházejí z Jižní Ameriky, kde je Indiáni v Andách pěstovali již přibližně 5000 let a v průběhu generací se jim podařilo snížit jejich loxicitu a hořkou chuť. Primitivní odrůdy brambor se tam staly jednou z hlavních plodin asi ve 3. století. Před ovládnutím Španělskem bylo pěstování brambor omezeno na oblast And od Kolumbie po severní Argentinu a Chile. Přesné stanovení doby a způsobu rozšíření brambor do Evropy je stále předmětem diskusí, pravděpodobně však byly nejdříve přivezeny do Španělska z Kolumbie nebo Peru kolem roku 1565 a nezávisle do Anglie koncem 16. století.

Areál rozšíření:
V současné době patří brambory mezi světové nejdůležitější zemědělské plodiny. Jejich trvalá popularita spočívá mimo jiné na jejich odolnosti v různých klimatických podmínek, které umožňuje pěstování po celém světě. V současné době však asi 90% světové produkce pochází z Evropy, především z její východní části. V ČR jsou hlavní bramborářské oblasti - Humpolec, Havlíčkův Brod.

Popis rostliny:
•	vytrvalá bylina;
•	kořeny vyrůstají z matečné hlízy (z jejich uzlů), při vegetativním množení vyrůstají pouze přímětné kořeny, které vytvářejí hustou kořenovou soustavu, jejichž objem a tvar jsou ovlivněny odrůdou, vlhkostí půdy, výživou a obděláváním;
•	stonek má sympodiální větvení, metamorfované stonky jsou stolony - podzemní oddenky bez chlorofylu, plní funkci zásobního orgánu rostliny (hlíza) a stává se důležitým prostředkem k vegetativnímu množení;
•	listy přetrhovaně lichozpeřené;
•	květy oboupohlavní, pětičetně uspořádané do květenství bílé až fialové, květní vzorec: K5, C5, A5, G (2-5), tyčinek 5, svrchní semeník 2 pouzdrý, mnoho vajíček, květenství: vrcholičnaté;
•	doba květu VII. měsíc;
•	plodem: žlutozelená bobule, zdraví škodlivá.

Obsahové látky:
Škrob – tvoří nejpodstatnější část sušiny brambor a je uložen v hlízách ve formě škrobových zrn v rozmezí 1 až 110 mikro m, má široké rozmezí využití.
Vitamíny – hl. zdrojem je vit. C, který v minulosti likvidoval nemoc zvanou kurděje, dále B3, B1, B2.
Alkaloidy – nejdůležitější je jedovatý solanin patřící ke skupině glykoalkaloidů.

Ekologie:
Stanovištní podmínky: brambory se dají pěstovat ve všech výrobních oblastech ČR = nejsou náročné na požadavky.
Podmínky růstu: typické bramborářské výrobní oblasti jsou lehčí a středně těžké půdy s dobře propustnou spodinou, snaší slabě kyselou reakci pH 5,5 – 6,6, nejstabilnější výnosy jsou dosahovány v bramborářské výrobní oblasti s ročními srážkami 680 – 800 mm, na dešti závisí hektarový výnos, brambory jsou po sobě snášenlivé, ale neměly by se zařazovat na stejný pozemek dříve než čtvrtým rokem (nebezpečí zamoření chorobami a háďátkem bramborovým, mandelinkou bramborovou).
Fosforečná a draselná hnojiva zpravidla zaoráváme na podzim společně s organickými hnojivy. K bramborám nevápníme, neboť se zvyšuje nebezpečí strupovitosti.
Výsadba: v řepařské oblasti do 20. 4. 
 konzumní brambory od 20. 4.  do 15. 15.
 ranné brambory od konce února (podle jara)

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam: konzumní brambory mají široké možnosti použití jako potravina, jejich spotřeba je 78 – 87 kg na 1 osobu za rok, krmné brambory pro zvířata, také v podobě siláží, zdrtků a výpalků.
Průmyslové využití – např. bramborový škrob se užívá jako zahušťovací nebo plnící prostředek v potravinářském průmyslu, v chemickém průmyslu je pak zpracováván při výrobě různých sloučenin, při výrobě lihu jako složka pohonných směsí nebo také jako konzumní, v papírenství, v uhelném průmyslu a průmyslové geologii.

Zajímavosti:
Mandelinka bramborová je jedním z nejvážnějších škůdců brambor. Při silném přemnožení může způsobit holožíry a tím výrazně snížit výnos např. v roce 1845 postihlo Irsko „bramborový hladomor“. Úrodu základní stravy Irů zničila mandelinka bramborová, která se sem rozšířila ze Severní Ameriky. U nás se masově začala šířit po druhé světové válce pod přezdívkou „americký brouk“. Zneužívána k „boji proti imperialismu“ (do Čech ani jinam ji nikdo z letadel nevyhazoval jak se tehdy tvrdilo, ale osídlila Evropu pozvolna od západu na východ zcela samovolně.
V současné době je populace mandelinky již zcela zadoptována na místní podmínky a vytváří u nás jen 1 generaci (v prvních letech invaze až 5 generací). Její namnožení a případné masovější ožívání brambor tak připadá na období, kdy už brambory mají hlízy téměř dorostlé, takže mandelinka zemědělcům pouze odklidí nať a úrodu brambor prakticky neovlivní.

Použitá literatura:
Jun J. (1983): skladování brambor - státní nakladatelství Praha : 9 - 14
http://www.vupp.cz/czvupp/aktualit/ftoday26htm;sweb.cz/cocolith/aktual6/krtinky.html;fotozurnal.cz/qex/modul.php?143;vubhb.cz/-tasp?f=pubikace/mandelinka/default.htm