len setý
Linum usitatissimum 
čeleď: lnovité – Linaceae

slovenský název: Lan siatý
anglický název: Flax
německý název: Flachs
lidové názvy: hleďák (pukavé plody), len obecný, len přeužitečný, len užitkový, slepák (nepukavé plody), trhovníček.

Původ druhu: 
Pochází z jihozápadní a Střední Asie.

Areál rozšíření:     
V Mezopotámii a Egyptě se len pěstoval již ve 4. tisíciletí př. n. l..V současnosti se pěstuje v Rusku, Indii, Maroku, Argentině a USA. V ČR je pěstován hlavně v podhorských krajích Čech a Moravy a na Českomoravské vrchovině

Popis rostliny: 
•	bylina jednoletá jarní
•	kořenový systém: kulový kořen s postranními kořínky
•	stonek je vzpřímený, dlouhý 0,7 až 1,0 m a větví se až v květenství
•	listy jsou střídavé, přisedlé, čárkovitě kopinaté, celokrajné, trojžilné a šedozelené.
•	květy jsou stopkaté, samosprašné, paprsčité, s volnými obaly. Kališní lístky jsou  vejčité, šiř. blanitě lemované, vpředu na okraji jemně brvité a korunní klínovitě obvejčité, blankytně modré, tmavěji žilkované a při spodině žlutavé, zřídka bílé, růžové nebo lilákové. Tyčinky (5) jsou spodinami nitek srostlé, s modrými prašníky. Semeník-je svrchní z 5 plodolistů, s 5 pravými a 5 druhotnými přehrádkami.
•	květenství: vrcholičnatá lata z vijanů
•	plod: kulovitá, zašpičatělá, desetipouzdrá, trvale uzavřená nebo přehrádko- i pouzdrosečná tobolka, většinou s 10 semeny. Semena jsou podlouhle vejcovitá, ploše smáčkla, s lesklým, žlutým, hnědavým až hnědošedým, jemně tečkovaným osemením, po navlhčení slizovatějícím.

Obsahové látky: 
    V osemení jeho semen je 3 - 6% slizu, který se skládá z rhamnózy, galaktózy, xylózy, arabinózy a kyseliny galakturonové. Dále semena obsahují 40% vysýchavého oleje, se značným podílem nenasycených mastných kyselin, resp. jejich glyceridů. Jsou to kys. linolenová (až 65%), linolová a olejová (asi po 20%); Droga obsahuje dále 20% bílkovin a nepatrné množství (asi 0,3%) kyanogenních glykosidú - linamarinu a lotaustralinu, jejichž jedovatost se však vzhledem k formě použití drogy nemůže projevit.

Ekologie:
    Pěstuje se jako kulturní plodina na polých rovinného charakteru (max. svažitost do 8º).
Vyžaduje půdy propustné,lehčí až střední; pH mírně kyselé; vhodné pěstovat v regionech s ročním úhrnem srážek nad 600mm; teplota požadováma nižší, ve fázi stromečku pod 10°C a ve fázi rychlého růstu pod 14°C; 

Význam a využití v praxi: 
     Hildegarda z Bingen doporučovala lněné semeno na obklady. Obsáhle pojednává o lnu Matthioli ve svém herbáři. A to nejen o jeho léčivých vlastnostech, ale také jako o nepostradatelné a veledůležité přadné rostlině. V minulosti se lněný olej s vápenným mlékem používal na spáleniny. Teplé lněné obklady se používaly na vředy a vymknuté údy, odvarem se léčil chrapot, zahleněné plíce a chrlení krve z plic (s medem) a záněty močových cest. Len patřil mezi důležité léčivé rostliny, stejně tak byl důležitou rostlinou přadnou. V dnešní době se lněný olej používá také jako pomocný lék při vředové chorobě žaludku a dvanáctníku. Linamarin, kyanogenní glykosid, uvolňuje při hydrolýze kyanovodík, který brzdí růst střevních bakterií. Tohoto efektu se využívá při léčbě zánětlivých onemocnění žaludku a střev a při dyspepsii. Lněné semeno se používá vně při léčbě ekzémů, lupénky a suché pokožky. Z pazdeří se vyrábějí pazderové desky a z nekvalitních lněných vláken se vyrábí koudel.

Zajímavosti:  
    V minulosti hostily kultury lnu zvláštní plevelné společenstvo zcela charakteristických rostlinných druhů, které se lišily od plevelů jiných plodin. S rozšířením agrotechnických zásahů tento typ společenstev zcela vymizel. Poslední nálezy těchto rostlin jsou ze 60. let 20. století.Podle zpráv španělského obchodníka Ibrahim Ibn-Jakuba tkali Slované ze lnu jemné šátky, které používaly při obchodování. Platilo se jimi místo peněz, a proto se začalo lněné látce říkat plátno. 

Použitá literatura: 
Kuchtík F., Procházka I., Teksl M., Valeš J. (1995): Pěstování rostlin II. Nakladatelství FEZ , Třebíč: str. 59
Písařík J. (1959): Pěstování rostlin, díl IX., Aromatické a léčivé rostliny. ČSAZV Praha

Internetové odkazy:
http://www.biom.cz/index.shtml?x=73159
http://www.reiki-cz.com/herba/herbar_L.htm#1
http://www.darius.cz/archeus/BB_L.html
http://faf.vfu.cz/vet_bot/docs/rostlina/l/linuusi.php