lékořice lysá
Glycyrrhiza glabra L.
čeleď: bobovité – Fabaceae

slovenský název: Sladké drievko hladkoplodé
anglický název: Liquorice bare
německý název: Lakritze blesse
lidové názvy (české): Likořice, Osladéř, Sladké dřevo

Původ druhu:  
     Jižní, teplé krajiny Malé Asie; odtud planě rozšířena do celého Středomoří.

Areál rozšíření:  
     Především v jižní Evropě, Asii. 

Popis rostliny: 
•	druh vytrvalý, bylina
•	kořenový systém: kořeny větvené, válcovité, až 100 cm dlouhé; 2 – 5 cm široké; oddenky dlouhé, 1,0 – 1,5 cm široké, plazivé, uvnitř žlutobílé
•	lodyhy přímé, větvené, silné, jemně chlupaté až lysé, jen v horní části drsně chlupaté; dorůstá do výšky jednoho až jednoho a půl metru
•	listy: 10 – 20 cm dlouhé, s (3 -) 5 - 7( - 8) páry lístků; řapíky chlupaté; lístky krátce řapíčkaté; čepele vejčité, podlouhle vejčité až široce eliptické, na vrcholu vykrojené nebo zaokrouhlené, s krátkou špičkou, 20 – 50 mm dlouhé, 15 – 25 mm široké, jasně zelené, na spodní straně žláznaté, lepkavé, žlázky přisedlé; palisty velmi malé, záhy opadavé nebo chybějí. Hrozny přímé, 10 – 15 cm dlouhé, řídké, 16 – 38květé, kratší než podpůrné listy; listeny malé, kopinaté, opadavé.
•	květy: téměř přisedlé nebo krátce stopkaté; kalich 2,5 – 3,5 mm dlouhý, žláznatě chlupatý; kališní cípy úzce kopinaté, špičaté, stejně dlouhé jako kališní trubka, dva horní poněkud do stran vyhnuté; koruna 10 – 15 mm dlouhá, bledě fialová, křídla a někdy i spodní části pavézy žlutobílé; pavéza vejčitá, na vrcholu tupě špičatá, křídla tupá, kratší než pavéza, člunek přímý, špičatý, ze dvou volných lístků, kratší než křídla
•	květenství: hroznovité
•	doba květu: VI - VII
•	plody, případně semena: nepukavé – lysý lusk, který obsahuje většinou 3 – 4 semena; lusky v obrysu čárkovité, přímé, mírně zaškrcované, 15 – 28 mm dlouhé, 4 – 6 mm široké, kožovité, lysé, hnědé, 3 – 4( - 5)semenné. Semena vejcovitě podlouhlá až ledvinovitá, 2,0 – 2,5 mm dlouhá, 1 – 2 mm široká, hnědá, hladká, mírně lesklá. 
(SLAVÍK B., 1995).

Obsahové látky: 
Saponiny, flavonoidy, kumariny, hořčiny, sacharidy a látky typu estrogenních steroidních     hormonů; sbírají se kořeny (protizánětlivé účinky) – obsahují různé sloučeniny typu tripertenových saponinů (glycyrrhizin), sapogeninů (kys. 18 – b – glycyrrhetinová),       flavonoidů, chalkonů, kumarinů, terpenů, polysacharidů a draselných solí.

Ekologie:
Stanovištní podmínky: výslunné stráně
Podmínky růstu: poměrně velké nároky na teplo a světlo.

Význam a využití v praxi:
Významná medonosná rostlina.
Kořeny patří k důležitým přírodním drogám užívaným hojně jak v lidovém léčitelství, tak v praktickém lékařství. Účinné látky rozpouštějí hlen a usnadňují odkašlávání. Užívají se při žaludečních vředech, dně a revmatismu. Mají zvláštní protizánětlivé účinky. 
Důležitá surovina ve farmaceutickém průmyslu – při výrobě léků i jako plnidlo při přípravě pilulkové hmoty. Také se využívá v cukrářství (pendrek), přidává se do likérů a nealkoholických nápojů.
Upravuje chuť tabáku.

Zajímavosti:
 Původní obyvatelé severoamerického kontinentu používali kořen, případně list domácího druhu lékořice – Glycyrrhiza lepidota. Z celé řady domorodých kmenů, kteří lékořici používali blíže, například Siouxové zápar z listí používali při bolestech uší. Dětem, které trpěly horečkami, se podával zápar z kořenů lékořice. Při bolestech zubů žvýkali lékořicový kořen. Ten také používali při léčbě koní.

Použitá literatura: 
     SLAVÍK B. (1995): Květena České republiky 4, Academia Praha: str.380
     KREJČA J., TOMŠOVIC P. (1993): Velká kniha rostlin, hornin, minerálů a zkamenělin: 
     str.530
     FRONEK J. 2000: Velký česko  anglický slovník, Nakladateltví Leda str. 394, 414
     VIDIMSKÝ F. 1988 Německo  český slovník, Státní pedagog. nakl. str. 1282, 1300
     INTERNET