kozlíček polníček
Valerianella locusta
čeleď: kozlíkovité – Valerianaceae

synonyma: Valerianella olitoria

slovenský název: 
anglický název: sawyer
německý název: die Rapunze
lidové názvy:  divoký kmín, jarní salát, kozlíček polní, polní salát, peruna, salátek, teruna

Původ druhu: 
Druh je původní v Eurasii a Severní Americe.

Areál rozšíření: 
V ČR se nachází od nížin do podhorských oblastí dosti často, pouze ojediněle ve vyšších polohách (max. asi 800 m. n. m.). Celkově roste v celé Evropě kromě nejsevernějších částí, v Malé Asii, na Kavkaze, v Kašmíru, zavlečen byl do Severní i Jižní Ameriky, do Austrálie a na Nový Zéland.

Popis rostliny: 
•	ozimá až jednoletá bylina
•	řídce větvený vřetenovitý světlý kořen
•	dichaziálně větvená, přímá, tupě hranatá a nezřetelně rýhovaná, řídce krátce nazpět chlupatá až olysalá, 5-45 cm vysoká lodyha
•	Dolní listy obvykle v chudé, za plodu odumírající růžici, kopisťovité, celokrajné, značně proměnlivé velikosti; střední a horní lodyžní listy úzce podlouhlé či úzce až čárkovitě kopinaté nebo obvejčitě kopinaté, 1-7 cm dlouhé, až 1,5 cm široké, celokrajné nebo v dolní polovině s 1-2 páry drobných zubů, lysé nebo zvlášť při bázi brvité. Listeny podlouhlé, někdy s blanitým lemem, lysé nebo řídce brvité.
•	Květy v úžlabí listenů, oboupohlavné, drobné, nahloučené v koncových vrcholících (svazečkovitých vidlanech). Kalich za květu nezřetelný, ve tvaru nízkého valu nebo s 1-6 velmi drobných, nad fertilním pouzdrem semeníku poněkud zvětšených zubů; koruna nálevkovitá až kolovitá, 5cípá, slabě paprskující, modrobílá, na bázi bez ostruhy, nevyvinutá; tyčinky 3.
•	Květenství jsou mnohokvěté vidlany.
•	Doba květu: IV-V
•	Plody bělavě šedohnědé, lysé, z boku smáčklé, ze hřbetního pohledu široce eliptické, 2-2,6 mm dlouhé, 1,8-2,4 mm široké, z hřbetního pohledu 1-1,5 mm tlusté, na příčném průřezu jsou vejčité, ventrálně s nezřetelnou rýhou, na hřbetě nápadně vypouklé (stěna fertilního pouzdra houbovitě ztlustlá), na bocích plodů vytvářející nevýrazné žebro, mělkou rýhou oddělené od pouzder sterilních; kališní lem redukovaný, nezřetelně 1(-3) zubý, prostřední zub nanejvýš 0,3 mm dlouhý, postranní téměř nezřetelné nebo zcela nevyvinuté. 

Obsahové látky: 
Listy obsahují velké množství vitaminu C, provitamin A, rutin, minerální látky, vitaminy B1 a B2, železo, vápník, fosfor a krotén.

Ekologie:
Stanovištní podmínky: pole, okraje cest, vinice, zahrady, louky, meze, náspy, trávníky, zdi a skály
Podmínky růstu: Obvykle na čerstvě vlhkých, těžších, někdy však i písčitých půdách slabě kyselé až alkalické reakce. Přirozený výskyt nezřídka v pionýrských společenstvech mělkých půd.
Společenstva: Diagnostický druh svazu Veronico polytae-Taraxacion (zvláště asociace Valerianello-Thlaspietum perfoliati - Kropáč et Hadač in Kropáč et al. 1971), nezřídka však i v jiných společenstvech třídy Secalietea; přirozeně ve fytocenózách třídy Sedo-Scleranthetea.

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam: Bývá pěstován jako salátová zelenina. Konzumují se listy nasládlé chuti nebo i celé rostliny. 
Recepty:
-Polníčkový salát:
Ingredience: 300 g polníčku, 1 cibule, 2 lžíce oleje, 3 vařená vejce, 1 lžíce octa, sůl, cukr, pepř
Příprava: Očištěný polníček roztrháme, přidáme na tenká kolečka nakrájenou cibuli, olej, ocet, cukr, sůl, pepř, dobře rozsekaná natvrdo uvařená vejce, promícháme a můžeme podávat.
-Bramborový salát s polníčkem po sasku:
Ingredience: 750 g brambor, 250 g polníčku, 2 dl vývaru, 2 lžíce oleje, 50 g slaniny, 2 cibule, 2 lžíce octa, worcestrova omáčka, pažitka
Příprava: Uvařené, oloupané brambory nakrájíme na plátky. Poté si připravíme marinádu: Do vroucího vývaru přidáme olej, drobně nakrájenou cibuli, sůl, pepř, ocet a lžičku worcestrové omáčky a zamícháme. Do takto připravené marinády dáme brambory a drobně nakrájenou pažitku. Mezitím očistíme polníček a drobně nakrájený přidáme do salátu. Promícháme a podáváme.

Zajímavosti:
Je značně odolný vůči mrazu. Seje se v březnu a dubnu, v srpnu pro zimní spotřebu a v září pro jarní sklizeň. U nás se pěstuje odrůda “Deutscher”. Má mírně uklidňující vliv na nervovou soustavu. Má vysokou nutriční hodnotu.

Použitá literatura:
Bělohlávková R. a kolektiv (1997): Květena České republiky (Akademie věd České republiky, Praha): 511
Internet