kopřiva dvoudomá
Urtica dioica L.
čeleď: kopřivovité - Urticaceae

slovenský název: žihlava dvojdomá, pŕhlava dvojdomá
anglický název: stinging nettle
německý název: e Große Brennessel
lidové názvy: kopřiva velká

Původ druhu: 
Obývá jak roviny tak stoupá i vysoko do hor a to jak u nás tak téměř na celém     světě, kromě tropické Afriky a Jižní Ameriky. Jinak roste zejména v Evropě.
(Pilát A. a kol. 1963)

Areál rozšíření:
Co se týká světa tak již zmíněná Evropa a na našem území také od nížin po hory zejména v blízkosti lidských sídlišť kde jsou půdy přehnojené organickými hnojivy.
(Pilát A. a kol. 1963)

Popis rostliny:
•	druh vytrvalý dvoudomý někdy také jednodomý, bylina
•	kořenový systém: vytrvalý plazivý větvený oddenek
•	z oddenku vyrůstají přímé jednoduché nebo větvené listnaté lodyhy, výška až přes 100 centimetrů
•	lodyžní listy jsou vstřícné, řapíkaté, podlouhlé až vejčité, dlouze přišpičatělé u spodní části srdčité nebo zaoblené a zejména hořejší listy na okraji hrubě pilovité, šedozelené na obou stranách přitisklé chlupaté s žahavými chlupy. Palisty jsou volné, čárkovité, špičaté a kopinaté.
•	květy má převážně jednopohlavné zelenavé kvítky. Samčí kvítky - čtyři lístky okvětní a čtyři tyčinky. Samičí kvítky - dva okvětní lístky s přisedlou, chlupatou bliznou. Málokdy vidíme rostliny jednodomé se samičími i samčími kvítky. Od kopřivy žahavky se pozná zejména díky větším listům, neboť žahavka je má vejčité až elipsovité.
•	Květy uspořádány v hustém úžlabním květenství. Samčí květenství je přímé, latovité s krátkými větvemi, delší než řapíky listů. Samičí květenství má větve delší v době květu nicí.
•	kvete od června do října tedy od VI do X měsíce roku.
•	plodem je drobná nažka. (Pilát A. a kol. 1963, Hron F. a kol. 1979)

Obsahové látky: 
Obsahuje složitý komplex látek jako: vitamíny, organické kyseliny hlavně kyselinu mravenčí a křemičitá, flavonoidy, fytosteroly, chlorofyl, silici aj. (Zentrich J.A. 1991)

Ekologie: 
Stanovištní podmínky: roste ve vlhkých lesích na půdách bohatých na dusík blízko lidských příbytků u plotů nebo v příkopech a také na rumištích.
Podmínky růstu: co se týká nároků na půdu roste tam kde například zatéká močůvka nebo tam kde se dostanou výkaly od hospodářských zvířat. Ve vztahu ke světlu snáší dobře zastínění a dokonce roste v lužních lesích i křovinách.
Společenstva: 
(Pilát A. a kol. 1963, Hron F. a kol. 1979)

Význam a využití v praxi: 
Zemědělský význam: je nežádoucím plevelem zelinářských ploch, pařenišť i skleníků a také tradičních zemědělských kultur
Průmyslové využití: pro tento průmysl se využívala lýková vlákna, která jsou velmi pevná.
Využití v lékařství, léčitelství a farmaceutickém průmyslu: obecně můžeme říci, že kopřiva dvoudomá je univerzálně působící droga s hemostatickým účinkem, působí též močopudně, zlepšuje látkovou výměnu a dokonce snižuje hladinu krevního cukru. Podporuje také růst vlasů. Ve formě čajů působí příznivě na cévy, na funkci ledvin a odstraňuje některé typy bolestí hlavy. A je oblíbená především jako krev čistící prostředek, který zlepšuje podporu metabolismu. 
* velmi významný je chlorofyl, jehož je kopřiva kvalitním zdrojem, podporuje aktivitu fyziologických funkcí jako celku a zlepšuje již zmíněnou látkovou výměnu organismu. Působí jako antianemikum a antisklerotikum, zevně pak jako deodorant. Na chlorofyl se váže velice potřebný hořčík. Z toho vyplývá že kopřiva z odborného hlediska tedy působí jako: metabolikum, mírné kardiotikum, stimuluje enzymatickou činnost pankreasu, prostředek žlučopudný, proti průjmům při chřipce i virózách harmonizuje funkci vaječníků a zlepšuje funkci prostaty při zánětech, hojí rány a je také antirevmatikum
(Pilát A. a kol. 1963, Hron F. a kol. 1979, Zentrich J.A. 1991)

Zajímavosti: 
Kopřiva se dosti obtížně opyluje a proto se vytváří na rostlinách nažky řidčeji, co se týká rozmnožování rozmnožuje se převážně vegetativně, částmi podzemních výběžků a ty se rozrůstají od mateřské rostliny všemi směry, a proto můžeme vidět v přírodě typická ohniska těchto rostlin. Díky takovému výskytu dokážou tyto shluky rostlin jednoduše vytlačit ze stanoviště i všechny ostatní rostlinné druhy.
V mladém stavu jsou velmi hodnotným krmivem (malá káčata). Kopřivy patří k rostlinám, které velmi rády kumulují dusičnany, proto nesbíráme kopřivy tam, kde se jim extrémně dobře daří, což můžou být půdy kde pobýval značný počet hospodářských zvířat (zejména kolem salaší a statků). 
Údajně také pomáhá kojícím matkám, aby předčasně neztratily mléko a také se používá jako preventivní očistná kůra organismu po zimě. (Pilát A. a kol. 1963, Hron F. a kol. 1979, Zentrich J.A. 1991)

Použitá literatura: 
Hron F., Zejbrlík O. (1979): Rostliny luk, pastvin, vod a bažin SPN Praha: 134/135
Pilát A., Ušák O. (1963): Atlas Rostlin SPN Praha: 72/73
Zentrich J.A., (1991): Byliny v prevenci Fontána Olomouc: 57/58/59
 		  (1991): Byliny naší prabáby Lunárion Praha: 30