kontryhel obecný
Alchemilla vulgaris L. sp. aggr.
čeleď: růžovité - Rosaceae

slovenský název : alchemilka obyčajná
anglický název: lady’s mantle
německý název: Gemeiner Frauenmantel
lidové názvy (české): husí nožka, rosička, hvězdoš,  polní muškát, arcisléz, knedlíček, plástíček Panny Marie, kondolík, konrádek, přívratník, stříbrník

Původ druhu:  Evropa, Asie
                   
Areál rozšíření:  
Je rozšířený téměř po celé Evropě a v severní Asii od Kavkazu a Himálají na jihu až do Sibiře. Na sever sahá až do Grónska. Roste také ve východní části severní Ameriky . U nás roste 55 druhů od pahorkatin až po alpínský stupeň. (JIRÁSEK V., STARÝ F. 1986, PILÁT A., UŠÁK O., 1976)

Popis rostliny: 
•	vytrvalá bylina
•	kořenový systém: kořen je dřevnatý, tvrdý, zevně tmavý a  uvnitř žlutý
•	lodyha je  listnatá, vystoupavá až přímá, vyrůstající z oddenku po straně listové růžice, 5-50cm vysoká
•	listy: přízemní listy jsou řapíkaté, s tuhou, okrouhlou až přiokrouhle ledvinitou, světle, tmavě nebo šedozelenou čepelí, dlanitolaločnou až dlanitodílnou, s 5-11laloky, pilovitými až zubatými. Vernace listů je řasnatá. Čepele jsou ploché nebo podélně mezi dlanitými žilkami zřasené.
•	květy: jsou drobné, v průměru 3-5mm, stopkaté, kromě pestíku čtyřčetné, žlutozelené až zelené, bezkorunné. Na obvodu džbánečkovité duté češule jsou 4 lístky kalíšku, s nimiž se střídají větší, lysé, brvité až hustě chlupaté 4 lístky ( ušty ) kalicha. Tyčinky jsou 4, vetknuté nitkami vně žláznatého prstence, umístěného při obvodu ústí češule. Semeník je svrchní z 1. plodolistu, na dně češule, se skoro spodovou čnělkou a hlavičkatou bliznou.
•	květenství: je bohaté, vrcholičnaté, složené ze svazečků
•	doba květu: V-IX
•	plod: nažka, celá nebo jen dolní částí uzavřená v zaschlé češuli 
(JIRÁSEK V., STARÝ F. 1986, AICHELE D., GOLTEOVÁ-BECHTLEOVÁ M. 1996, internet)

Obsahové látky: 
třísloviny (tanin), hořčiny, silice, flavony, izoflavony, flavonoly, minerální látky, organické kyseliny a vitamín C (BODLÁK a kol.1995, AICHELE a kol. 1996)                                                                                         

Ekologie: 
Stanovištní podmínky: vlhké louky a pastviny, prameniště, mokřiny, travnaté lesy a lesní cesty
Podmínky růstu: hlinité, hluboké a vlhké půdy, je mírně vápnostřežný
Společenstva: subalpínská prameniště, subalpínské vysokobylinné nivy, horské trojštětové louky, poháňkové pastviny. (CHYTRÝ a kol. 2001, JIRÁSEK V., STARÝ F. 1986)

Význam a využití v praxi:  
Používá se hlavně v lidovém léčitelství k léčení ženských chorob, při nadměrné menstruaci, proti potratu a k ulehčení klimakterických potíží. Také se používá proti průjmům, střevním katarům, žaludečním vředům, při katarech dýchacích cest, při jaterních a ledvinových chorobách, při cukrovce a vodnatelnosti, zánětech dutiny ústní a krvácení z nosu. Zjemňuje suchou pokožku a čistí akné. Odvarem se omývají špatně se hojící rány a bércové vředy. Používá se též na oční záněty, příznivě ovlivňuje trávení, působí sedativně.Přidává se také do metabolických čajů pro hubnutí. (BODLÁK a kol. 1995, JIRÁSEK V., STARÝ F. 1986)

Zajímavosti: 
latinský název je odvozen od arabského alkemelych, což znamená alchymie.Vysvětluje to jeho starobylé používání v kouzelnických nápojích. Kapky vody vylučované při okraji laločnatých čepelí se označovaly jako „nebeská rosa“ a byla jí připisována kouzelná moc. Alchymisté se domnívali, že s její pomocí mohou vyrobit zlato nebo kámen mudrců. Ve středověku se řadil k zázračným lékům. Věnečky upletené z kontryhele se zavěšovaly ve stavení, aby chránily před bleskem. Jako amulet se nosil k přivolání lásky.
(JIRÁSEK V., STARÝ F. 1986, ELEVELY A. 2001, internet)

Použitá literatura
AICHELE D., GOLTEOVÁ-BECHTLEOVÁ M.(1996): Co tu kvete? Kvetoucí rostliny střední Evropy ve volné přírodě. Ikar Praha: 372  
BODLÁK J., SEVERA F., VANČURA B. (1995): Příroda léčí  Bylinář na konci 20. století. Granit Praha: 39                         
CHYTRÝ M., KUČERA T., KOČÍ M.(2001):Katalog biotopů České republiky. Agentura ochrany přírody a krajiny ČR, Praha: 63, 99, 112, 113
DEYL M., HÍSEK N. (dotisk 2002): Naše květiny. Academia Český Těšín: 52
ELEVELY A. (2001): Obrazová encyklopedie Byliny. Svojka Praha: 73
JIRÁSEK V., STARÝ F. (1986): Atlas léčivých rostlin. SPN Praha: 36   
JUDD W.S., KELLOG E.A., STEVENS P.F., CAMPBELL CH.S. (1999): Plant systematics. A phylogenetic approach. Sinauer Associates, Inc. Massachusetts U.S.A.: 294                                
NEUBAUER Š., KLIMEŠ K., ČERNÁ L.(1986): Léčivé rostliny II. Svépomoc Praha: 58                                 
PILÁT A., UŠÁK O. (1976):  Kapesní atlas rostlin. SPN Praha: 98
RADA R. (1998): Botanický slovník. Blatenská tiskárna, s.r.o. Praha: 75
www.darius.cz/archeus/B_kontryhel_3.html
sk 2. wz.cz/lecive_rostliny/kontryhel.htm