komonice bílá
Melilotus alba Med.
čeleď: bobovité – Fabaceae

synonyma :  Melilotus vulgaris Will.

slovenský název: komonica biela
anglický název: white melilot
německý název: r Steinklee
lidové názvy: jetel bucharský, jetel obrovský, jetel uherský, jetel zázračný, kamenáč

Původ druhu:
Komonice bílá pochází z Evropy a Asie.

Areál rozšíření:
 V Evropě po 65° severní šířky; roztroušeně, nebo chybí v nejjižnější Itálii a v Řecku; Malá Asie, sever Arabského poloostrova,Irán, Střední Asie, Sibiř, na severovýchod po Jakutsk, možná Tibet a Indie. Druhotně rozšířena na sever (hlavně podél řek i za polární kruh) a na východ. Zavlékána do Severní Ameriky, Austrálie a možná na Nový Zéland.
V ČR na většině území od nížin do podhorských oblastí, v horských oblastech jen zřídka a přechodně (max.: Blažejovice, ca 800 m) (Slavík B. 1995)

Popis rostliny: 
•	Dvouletá, vzácně jednoletá bylina.
•	Hlavní kořen je silný, kulovitý a rozvětvený.
•	Lodyha 30-150(-250) cm vysoká, vzpřímená, nebo vystoupavá, větvená, rýhovaná, v dolní části až nevýrazně šestiboká, lysá až roztroušeně přitiskle chlupatá, někdy naspodu červenává.
•	Listy dlanitě trojčetné, čepel dolních a středních lodyžních listů obvejčitá, dlouze obvejčitá, až plus-minus kosníkovitá, u horních listů obkopinatá až téměř čárkovitá, dlouhá(15-)18-30(-40) mm, široká(5-)6-8(-12) mm, na vrcholu zaokrouhlená nebo uťatá, řídce zubatá až celokrajná, s 5-15 páry postranních žilek, naspodu krátce přitiskle chlupatá až +- lysá; palisty šídlovité, 6-8(-10)mm dlouhé, celokrajné, u dolních listů velmi vzácně s 1-2 zuby na bázi.
•	Květy oboupohlavné, květní stopky(1-)1,5-2 mm dlouhé, řídce chlupaté nebo+- lysé; kalich2-2,5 mm dlouhý řídce chlupatý nebo+- lysý; koruna(3-)3,5-4,5(-5) mm dlouhá, bílá, rozlišená v pavézu, 2 křídla a člunek; semeník se 3-4 vajíčky.
•	Květenství: hrozen 4-6 cm dlouhý s (30-)40-80(-120) květy.
•	Doba květu: V - VIII
•	Plod: 1-2(-3) semenný lusk obvejcovitý, široce elipsoidní až téměř kulovitý, tupý až tupě špičatý 2,5-4 mm dlouhý(1,5-)2,2-2,4(-2,5) mm široký, lysý, šedohnědý až černavý, žilnatina slabě výrazná, rovnoměrně síťnatá.
•	Semena: elipsoidní, (1,5-)1,8-2,5 mm dlouhá, 1,2-1,7 mm široká zelenožlutá až žlutohnědá hladká nebo roztroušeně bradavčitá.(Slavík B. 1995)

Obsahové látky:
kumarin 

Ekologie:
Stanovištní podmínky: Suché stráně a úhory, silniční a železniční náspy, rumiště, deponia a skrývky zeminy.
Podmínky růstu: Světlomilná, půdy alkalické až mírně kyselé, hlinité hlinitopísčité, často až skeletovité
Společenstva: Diagnostický druh svazu Dauco-Melilotion, s optimem v asociaci Melilotetum albo- officinalis popřípadě i Echio-Melilotetum vstupuje do společenstev svazu Sisymbrion officinalis, lokálně též Arction lappae, svazu Convolvulo-Agropyrion (Slavík B. 1995)

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam: Komonice bílá patří rovněž k druhům, které poskytují od července až do října mnoho nektaru. Hodí se zejména na ozelenění nevyužitých svahů. Rozmnožuje se sama semeny na neúrodných místech, v lesních průsecích a náspech železničních a místních tratí může přicházet v úvahu jako dlouhodobý snůškový zdroj. Včelař tady má možnost skutečného zlepšení snůšky. Zásoby pylu mohou pak vytvářet krásné pylové věnce kolem plodu.
(http://home-1.worldonline.cz/~ca358217/soubory/vcely23.html)
Velmi zřídka se pěstuje na zelené hnojení či jako pícnina ( hlavně formou podsevu).

Průmyslové využití: Komonice bílá se jeví jako jedna z perspektivních rostlin pro pěstování biomasy. (www.agro-navigator.cz)

Zajímavosti: 
Je-li komonice obsažena ve vlhkém seně, vzniká v něm z kumarinu chemická sloučenina, která zabraňuje srážení krve. Hovězí dobytek,který takové seno sežere, může pak vykrvácet již po nepatrném zranění.(D.Aichele, M. Gotle – Bechtle 1995)

Použitá literatura: 
Slavík B. a kol. (1995) Květena ČR – 4. díl Academia Praha: 445,446
Dietmar Aichele, Marianne Golte – Bechtle 2001 Co tu kvete Euromedia Group, k. s.: 52   
www.agro-navigator.cz
http://home-1.worldonline.cz/~ca358217/soubory/vcely23.html