kokořík vonný
Polygonatum odoratum (Mill.) Druce
čeleď: liliovité- Liliaceae

synonyma: P. officinale All., P. vulgare Dosf., Convallaria polygonatum L.
slovenský název: kokorík voňavý
anglický název: Solomon´s- Seal
německý název: Salomonssiegel
lidové názvy (české): líčidlo

Původ druhu: 
Eurasijský kontinent (KREJČA J. A KOL. 1993)

Areál rozšíření: 
Celkové rozšíření je kontinentální. Nachází se téměř v celé Evropě (kromě Irska, Nizozemí, nejsevernější části Ruska a nejjižnější středomořské části), v Sibiři až za Bajkalské jezero, v západním  Himaláji, v severovýchodní Číně, Koreji a Japonsku, ale také ve střední Asii. V České republice je kokořík vonný dosti hojný od nížin až do subalpínského pásma. (ANDO V. A KOL. 1998, MRÁZ K. A KOL. 1966, MUNKER B. A KOL. 1998, PILÁT A. A KOL. 1974)

Popis rostliny:
•	druh vytrvalý, bylina
•	kořenový systém: plazivý, podzemní, silný, šupinatý a rozvětvený bílý, bleděžlutý až hnědý, křehký a článkovaný oddenek s nápadnými jizvami po opadaných lodyhách
•	stonek: vzpřímené nebo obloučnatě prohnuté, lysé a hranaté, nahoru skoro dvouřízně smáčklé lodyhy vysoké 10- 50 cm
•	listy ve dvou řadách, vzhůru namířené, lodyhu poloobjímající, skoro přisedlé, zašpičatěle vejčité až elipčitě kopinaté, k oběma koncům zúžené, celokrajné, drsné, dosti tuhé, 3-12 cm dlouhé a 1,5- 5 cm široké, se zřetelnými podélnými žilkami a několika brzo opadavými ,blanitými šupinami naspodu, svrchu zelené, vespod sivě zelené
•	květy oboupohlavné, zvonkovité, protáhle trubkovité, květní obaly nerozlišené- okvětí, bílé barvy, 14-17 mm dlouhé a 5-7 mm široké, na konci se 6 podlouhle trojhrannými, zelenavými a až 4 mm dlouhými cípy, vyrůstají v paždí listů jednotlivě nebo po dvou (řidčeji po 3-5) na až 2 cm dlouhých převislých stopkách; šest tyčinek přirůstá v polovině okvětní trubky a jejich prašníky jsou podlouhlé a asi tak dlouhé jako nitky, semeník je svrchní, trojpouzdrý, kulovitý, s dosti dlouhou čnělkou; opylení zprostředkují včely a čmeláci
•	doba květu: V-VI
•	plody: modročerné, kulaté, 8-12 mm v průměru měřící bobule dozrávající v VIII-IX. (ANDO V. A KOL. 1998, HRSTKOVÁ H. A KOL. 2002, KREJČA J. A KOL. 1993, PILÁT A. A KOL. 1974, RABŠTEINEK O. A KOL. 1983)

Obsahové látky:  
Kokoříky obsahují látky jako asparagin a convallaria –glykosid, tzv.srdeční glykosidy.Oddenek obsahuje sliz, steroidní saponin konvalarin a provitamin A. Celá rostlina je jedovatá , především bobule, přičemž hlavními účinnými látkami jsou acetidinkarbonová, chelidonová kyselina a saponiny. (ANDO V. A KOL. 1998, HRSTKOVÁ H. A KOL. 2002, VERMEULEN N. A KOL. 1999)

Ekologie: 
Stanovištní podmínky: suché, světlé, hlavně teplomilné listnaté a borové lesy, doubravy, křoviny, kamenité stráně i skály, lesní lemy, lesostepní porosty, stepní louky, zarostlé stráně.
Podmínky růstu: snáší sucho, najdeme ho proto na suchých, teplých půdách , i mělkých, bez ohledu na zrnitost, s příznivější formou humusu. Není omezen jen na vápencové půdy, roste i na kyselých podkladech.(HRSTKOVÁ H. A KOL. 2002, MRÁZ K. A KOL. 1966, PILÁT A. A KOL. 1974)

Význam a využití v praxi: 
Nemá zemědělský význam ani průmyslové využití. 
Využívá se v lidovém léčitelství, čínské a ajurvédské medicíně. V lidovém léčitelství se používá např. k zastavení bílého ženského  výtoku, bílého krvotoku, pročištění, rozpouštění krevních sraženin, zesvětlení pih, hojení modřin.V čínské medicíně se aplikuje  při impotenci, předčasném výronu semene, častém močení u mužů, hypoglykémii, hořečnatých infekcích, onemocnění plic a průdušek, zánětech mandlí a hltanu, křečích šlach. V ajurvédské medicíně k znovuobnovení potence, vyvolání ženské plodnosti, jako tonifikační prostředek při anémii, chronických nemocech a jiných poruchách spojených se značným odčerpáním energie.  (ANDO V. A KOL. 1998, MATHIOLI P.O. A KOL. 1999)                                                                                 

Zajímavosti: 
Známá rostlina konvalinka vonná též z čeledi Liliovité nese lidové pojmenování kokořík   (THURZOVÁ L. A KOL. 1971). Kromě kokoříku vonného u nás rostou ještě další tři druhy tohoto rodu.(PILÁT A. A KOL. 1974) 

Použitá literatura: 
ANDO V., ČÍŽEK H., POTUŽÁK M., VALÍČEK P. (1998): Léčivé rostliny tradiční čínské medicíny. SVÍTÁNÍ Hradec Králové: 218
HRSTKOVÁ H., ŠEBÁNEK J. (2002): Významné jedovaté rostliny v našem okolí. Institut pro další vzdělávání pracovníků ve zdravotnictví v Brně: 164
KREJČA J., BĚLOHLÁVKOVÁ R., ČERVENKA M., FERÁKOVÁ V., HÁBER M., KRESÁNEK J., PACLOVÁ L., PECIAR V., ŠOMŠÁK L. (1993): Velká kniha rostlin, hornin, minerálů a zkamenělin. PRÍRODA Bratislava: 248
MATHIOLI P. O. (1999): Herbář neboli bylinář (svazek II.). DOBRA a FONTÁNA Olomouc: 771
MRÁZ K., SAMEK V. (1966): Lesní rostliny. SZN Praha: 268
MUNKER B., WENDLER F. (1998): Plané rostliny střední Evropy. Knižní klub Praha: 254
PILÁT A., UŠÁK O. (1974): Kapesní atlas rostlin. SPN Praha: 232
RABŠTEINEK O., PORUBA M. (1983): Lesní rostliny ve fotografii. SZN Praha: 268
THURZOVÁ L., KRESÁNEK J., MAREČEK Š., MIKA K. (1971): Malý atlas liečivých rastlín. OSVETA Martin: 184
VERMEULEN N. A KOL. (1999): Encyklopedie bylin a koření. REBO PRODUCTIONS Čestlice: 235
www.giftpflanzen.com/polygonatum_odoratum.html-4k
www.rbg-web2.rbge.org.uk/wfsoc/298.htm-15k