kohoutek luční
Lychnis flos-cuculi L.
čeleď: hvozdíkovité – Caryophyllaceae

synonyma: čeleď silenkovité - Silenaceae
slovenský název: kukučka lúčna
anglický název: campion
německý název: e Kuckucks-Lichtnelke, e Kuckucksblume
lidové názvy: střapeček, stříhané kvítí, fáborky, pantličky

Areál rozšíření:
Vyskytuje se hlavně v Evropě a západní Sibiři.
V České republice je od nížin až do hor hojný, od stupně supramontánního je ojedinělý. Dále se vyskytuje na antropicky ovlivněných stanovištích s vhodnými půdními podmínkami a s dostatkem vláhy (např. meliorační příkopy). V důsledku intenzivních meliorací a přeměny luk v ornou půdu nalezišť ubývá a populace se ochuzují. (HEJNÝ S. A KOL. 1990)

Popis rostliny:
•	středně vysoký až statnější víceletý plevel
•	byliny, 40-60 cm vysoké
•	lodyha je zde většinou přímá, v horní části vidličnatě dělená, často načervenalá, na bázi se      sterilními růžicemi na  ± krátkých výběžcích, ± nevětvená, ± lysá nebo krátce nazpět chlupatá, ve střední a horní části silně lepkavá.
•	přízemní a dolní lodyžní listy jsou úzce podlouhlé až obkopinaté, až 20 cm dlouhé a 25 mm široké, na vrcholu zaokrouhlené nebo špičaté, na bázi klínovité nebo v řapík zúžené. Střední a horní lodyžní listy jsou menší, přisedlé a obvykle ostře špičaté.Všechny listy bývají někdy při bázi dlouze brvité.
•	ozdobné, oboupohlavné, pravidelné, dvouobalné květy, na nesejně dlouhých stopkách jsou sestaveny do konečných,řídkých vidlanů; bylinný, zvonkovitě trubkovitý,15-30 mm v průměru velký kalich je ukončen 5 krátkými zuby. Pět korunních lístků, až do poloviny čtyřklaných v čárkovité úkrojky, je zbarveno růžově červeně, řidčeji bíle, pakorunka ve středu koruny je tvořena z čárkovitých úkrojků.
•	plodem je kulovitě vejčitá, jednopouzdrá tobolka, 6,5-8,0 mm dlouhá, pukající pěti zuby. Obsahuje četná drobná černohnědá semena ledvinitého tvaru, 0,6-0,8 mm dlouhá, na povrchu zrnitá, s výrůstky sestavenými v souběžných řadách. Z dozrálých otevřených tobolek vypadávají semena při sklizni píce či jiných nárazech, jimiž se nakloní tobolka. Semena hned po dozrání dobře klíčí, rostliny se rozmnožují také vegetativně částmi podzemních výběžků.
•	kvetoucí rostliny se objevují od V do VIII. (HEJNÝ S. A KOL. 1990), (HRON F. A KOL. 1979)

Ekologie:
Stanovištní podmínky: obecně rozšířený plevel na celém území od nížin až do horských oblastí, místy se vyskytuje hromadně.Vyskytuje se na suchých i vlhčích loukách, pastvinách, mezích a v příkopech a na ostatních travních stanovištích. (HRON F. A KOL. 1979)
Podmínky růstu: je to druh velmi přizpůsobivý stanovištním podmínkám, ale převážný výskyt je na hlubokých, živinami bohatých půdách s neutrální až mírně kyselou reakcí, ale někdy i na chudých rašelinných půdách.
Společenstva: často se vyskytuje spolu s pryskyřníkem prudkým a vytváří pestrý, růžově žlutý koberec zaplevelených luk před senosečí. (HRON F. A KOL. 1979)

Význam a využití v praxi:
Rostliny poskytují bezcennou píci v suchém i zeleném stavu, jež však není jedovatá. Na pastvě se zvířata rostlinám kohoutku lučního vyhýbají.
Plnokvěté rostliny se vzácně pěstují jako trvalky v zahradách pro okrasu. (HRON F. A KOL. 1979)

Použitá literatura:         
HEJNÝ S., SLAVÍK B. (1990): Květena ČR – 2. Díl. Academia Praha: 158
HRON F., ZEJBRLÍK O. (1979): Rostliny luk, pastvin, vod a bažin. SNP Praha: 120