kakost smrdutý
Geranium robertianum L.
čeleď: kakostovité - Geraniaceae

slovenský název: pakost smradľavý
anglický název: s Ruprechtskraut
německý název: Herb Robert
lidové názvy: 

Původ druhu: 
Původní areál je v jižní a západní Evropě.

Areál rozšíření:
Skoro celá Evropa, dolní Povolží ,Azory, Kavkaz, Malá a Přední Asie,                                                                západ Severní Ameriky,Chile, Argentina, jižní Afrika, Nový Zéland.
V ČR Jižní Morava a západní Čechy zejména.

Popis rostliny: 
•	jednoletá nebo ozimá bylina, ostře páchnoucí
•	slabý, větevnatý kůlový kořen
•	lodyha v uzlech snadno lámavá, celá žlaznatě chlupatá, rozvětvená, přímá či poléhavá, častá bazální ztlustlina v nodech, výška 20-50cm
•	vyklíčená růžice listů na podzim přezimuje a mají listy živě červeně zbarvené (obsahují barvivo antokyan). Přízemní listy záhy odumírají. Lodyžní listy vstřícné, 2-8cm dlouhé, s čepelemi v obrysu trojbokými, tříčetnými, řidčeji pětičetnými, složenými z lístků trojboce vejčitých a většinou dvakrát peřenodílných s úkrojky špičatě zubatými
•	květy karmínově růžové se skládají po dvou ve vidlanitá květenství, vyrůstající z paždí listů, které přesahují. Stopky kvítků jsou krátké a trvale přímé.Pětičetné květy mají kalich složený z listů ostře trojžilných, žlaznatě chlupatých, který vytrvává i za plodu. Korunu tvoří pět karmínově červených, obvejčitých, asi 10mm dlouhých, dlouze nehetnatých plátků korunních, mezi nimiž nalézáme pět žlázek. Uvnitř květu, vedle pestíku je deset tyčinek ve dvou kruzích po pěti a kruh vnější stojí před plátky korunními a vnitřní kruh se s nimi střídá. Prašníky bývají červenohnědě zbarveny. Svrchní semeník , z pěti plodolistů srostlý, má i čnělky srostlé v zobánek.
•	květenství: typ
•	doba květu: V-X
•	zobanitý, asi 2cm dlouhý. V době zralosti se roztrhává v pět jednosemenných dílů.

Obsahové látky: 
silice, hořčiny, třísloviny, pryskyřice, organické kyseliny, geraniovou červeň 5-10%

Ekologie:
Stanovištní podmínky: stinné a polostinné listnaté, smíšené i jehličnaté lesy, vlhké zastíněné sutě, rokle, lesní příkopy a pláště, parky, zdi, dřevinami zarostlé skládky, dvory zemědělských, průmyslových a dopravních objektů
Podmínky růstu: na půdách čerstvě vlhkých  až vlhkých, bohatých na živiny, zvláště dusíkaté látky, humózních, hlinitých i kamenitých, tolerantní k aciditě půdy 
Společenstva: diagnostický druh společenstev svazů Galio-alliarion, Prunion spinosae a Centrantho-Parietarion, vyskytující se však i ve společenstvech řádu Fagetalia sylvaticae

Význam a využití v praxi:
Kvetoucí nať se používá při hematurii (objevení se krve v moči), proti zevnímu i vnitřnímu krvácení, proti průjmu zejména krvavému. Můžeme aplikovat při vykašlávání krve, při chronických střevních zánětech a také jako kloktadlo. Pitná kůra se osvědčuje při močovém písku a kaméncích, při nejrůznějších chorobách ledvin. Rozdrcený čerstvý nebo horkou vodou navlhčený sušený kakost léčí ušní záněty, obličejové otoky související se zubními problémy, nervové záněty, například trojklanného nebo sedacího nervu. Můžeme také použít kašovitý obklad, který se přikládá na otoky kdekoli na těle. Kombinovaná vnitřní i zevní léčba tlumí výskyty všech ekzémů. Obklady  a omývání se dají použít na nehojící se rány. 

Zajímavosti: 
Již dlouho se využívá homeopaticky.Při akné vulgaris působí velice dobře obklady z natě kakostu: hrst sušené kakostové natě (nať s květy) přidáme do 0,5 l studené vody a přivedeme k varu. Vaříme 10min na mírném ohni, pak necháme 10min vyluhovat a přecedíme. Odvar použijeme na obklady.
Při neplodnosti se dopručuje kakostový čaj, který se pije po doušcích  denním množství 250ml ženy a 350ml muži. Velmi pravděpodobný se zdá být i protinádorový účinek kakostu.

Použitá literatura: 
PILÁT A., UŠÁK O. (1964): Kapesní atlas rostlin SPN Praha: 118
CHRTEK J., TOMŠOVIC P. (1997): Květena ČR č. 5, ACADEMIA Praha: 218