jitrocel kopinatý
Plantago lanceolata L. 
čeleď:  jitrocelovité   -  Plantaginaceae

slovenský název: skorocel kopijovitý 
anglický název: Ribwort planain
německý název: Spitz Wegerich
lidové názvy (české): beraní jazýček, celník, jazýček, myší ocas, olověný jazýček, psí jazyk, skorocel (rychlé hojení ran), skorocél, špičatý a okrouhlý jitrocel, volský jazyk, král cest (wegerich).(Mikulka J., 1999, www.mednet.medicina.cz, www.floranazahrade.cz, www.af.czu.cz, botanika.wendys.cz)

Původ druhu: 
Rostlina má velký areál rozšíření, proto není původ blíže specifikován.

Areál rozšíření: 
 V ČR hojný od nížin až po vrcholy hor, celkově roste v Evropě včetně Islandu, na východě až po středoasijské republiky, západní Himaláj, dále v Malé Asii, Sýrii, Iráku, Íránu, Pákistánu, v Africe na Kanárských ostrovech, Azorech, Madeiře a v severních oblastech Afriky. Zavlečen do mnoha dalších částí světa včetně Ameriky. (botanika.wendys.cz)

Popis rostliny: 
•	dvouletá až vytrvalá bylina
•	krátký kořen
•	stvol je dvakrát delší než lisy, ostře žlábkovitě pětižebrý
•	listy jsou čárkovitě kopinaté, až 30 cm dlouhé a 3,5 cm široké, celokrajné, 3 – 5 (7) žilné, olysalé nebo jemně chloupkaté, přisedlé až krátce řapíkaté, vzpřímené
•	květy s podpůrnými, hnědými a suchomázdřitými listeny jsou drobné, obojaké, kromě pestíku čtyřčetné, se srostlými obaly. Kalich je suchomázdřitý, až do zralosti plodu vytrvávající a koruna řepicovitá, rovněž suchomázdřitá, s hnědavými k obvodu sehnutými cípy. Tyčinky jsou 2 až 3 krát delší než koruna a semeník je svrchní ze 2 plodolistů, jednopouzdrý. jsou malé, žlutobílé na válcovitém klásku. Klas je zpravidla kratší, 0,5 – 5 cm dlouhý, hustý
•	květenství tvoří vrcholový, více či méně krátce vejcovitý až válcovitý hustý klas. 
•	V. – X.
•	plodem je tobolka, 3 – 4 mm velká se 2 semeny. Semena jsou podlouhlá, černavá, se středovým pupkem a s vnější vrstvou osemení, ve vlhku slizovatějící. Na jedné rostlině dozrává přibližně 1000 semen. Semen vzcházejí dobře po dozrání z povrchu půdy, z hloubky větší než 1 cm vzchází špatně (Mikulka J., 1999, www.mednet.medicina.cz, http://www.floranazahrade.cz/, http://www.af.czu.cz,/, botanika.wendys.cz)

Obsahové látky:
 Slizové látky, glykosid aukubin (až 2%) a catapol, flavonoidy, hodně xantofylu, třísloviny, pektiny, saponin, vitamín C, kyselinu křemičitou, soli vápníku a draslíku, loliolid, tyrosol, fenolové kyseliny, enzymy invertin a emulsin, uhlohydrát xylin a látky fytoncidní (rostlinná antibiotika). (Mikulka J., 1999, www.mednet.medicina.cz, www.floranazahrade.cz, www.af.czu.cz, botanika.wendys.cz)

Ekologie:
Vyskytuje se převážně na nezemědělské půdě. Vyskytuje se i v travních porostech, na loukách, pastvinách, v parcích a v zahradách. Výskyt na orné půdě je ojedinělý, převážně ve víceletých pícninách. Na orných půdách nemá z důvodu každoročního zpracovávání půdy dobré podmínky k šíření.
Na půdu a podnebí není jitrocel náročný a snese i polostín. Nejvíce mu vyhovuje půda mírně vlhká, hlinito-písčitá, ale i středně těžká s neutrální nebo slabě kyselou reakcí. Příliš suché nebo příliš zamokřené stanoviště nesnáší. (Mikulka J., 1999, www.mednet.medicina.cz, www.floranazahrade.cz, www.af.czu.cz, botanika.wendys.cz)

Význam a využití v praxi:
Jitrocel kopinatý se může v zemědělství stát problematickým v ojedinělých případech v mezerovitých porostech víceletých pícnin na orné půdě a na pastvinách. Na rozdíl od jitrocele většího však bývá vzpřímenější listová růžice tohoto plevele poškozována sečí, takže i při zavlečení osivem brzy ustoupí. Středně vysoká konkurenční schopnost, škodlivost pouze ve víceletých plodinách a v trvalých porostech. Znehodnocuje píci svojí hořkostí. Je cennou léčivou rostlinou a pro tento účel se také velkoplošně pěstuje.
V lékařství se droga z listů používá proti kašli, astmatu a všem chorobám horních cest dýchacích, extrakt je součástí různých sirupů a přípravků, které napomáhají odkašlávání. Rovněž lidové léčitelství si jitrocele vysoce cení a opředlo jej mnoha pověstmi a pověrami. Při horečkách například kdysi babky kořenářky věšely nemocným lidem balíček s jitrocelem na krk. Dnes má jitrocel uplatnění jak v sušeném, tak čerstvém stavu. Rozdrcené listy a šťáva například hojí rány, příznivě ovlivňují stav po bodnutí včelou nebo vosou, a mladé listy bývají složkou jarních bylinných kůr. Používají se i ve formě obkladů k hojení ran, na mokvavé lišaje a vředy a k zastavení krvácení. Jitrocel je využitelný také jako odvar - jedna polévková lžíce na 200 ml vody - při zánětech ústní dutiny, močového měchýře a k pročištění krve. (Mikulka J., 1999, www.mednet.medicina.cz, www.floranazahrade.cz, www.af.czu.cz, botanika.wendys.cz)

Zajímavosti:
 Jitrocel kopinatý a především jeho příbuzný druh jitrocel asijský (Plantago major var. asiatica) patří k tradičním léčivým rostlinám čínské medicíny. Jitrocel asijský se používá shodně s naším jitrocelem kopinatým také při léčbě nemocí z nachlazení, ale jeho použití je širší. Je například součástí afrodiziačních (zvyšuje tvorbu semene u mužů) a tonifikačních přípravků. Jitrocelová semena jsou také běžnou součástí čínské kuchyně. Upravují se společně s obilovinami či masem. Zajímavou paralelu v používání jitrocelového semena jako tonizujícího prostředku nalezneme také ve spisech středověké autorky Hildegardy z Bingenu. Ta doporučuje sypat jitrocelovými semínky každý pokrm. Svým sladkým temperamentem projasňují stísněnou náladu. (Mikulka J., 1999, www.mednet.medicina.cz, www.floranazahrade.cz, www.af.czu.cz, botanika.wendys.cz)

Použitá literatura: 
Mikulka J., (1999): Plevelné rostliny polí, luk a zahrad. Farmář, Zemědělské listy Praha, 74
www.mednet.medicina.cz  (autor textu: Mgr. Jarmila Skružná)
www.floranazahrade.cz/zdravi/jitrocel.htm  (autor textu: M. Kučerová)
www.af.czu.cz
botanika.wendys.cz