jetel plazivý
Trifolium repens L.
čeleď: bobovité - Fabaceae

slovenský název: ďatelina plazivá
anglický název: Clover
německý název: Klee
lidové názvy: plaňák

Původ druhu: 
Evropa

Areál rozšíření:
Planě je rozšířen zvláště v Evropě, u nás se vyskytuje v celém státě od nížin až do horských ploch, místy zasahuje až do alpínského pásma.(Prof.Ing.F.Hron,CSc.,1979).
V ČR: V celém území roztroušeně až hojně, od nížin do hor (max. Sněžka, 1600 m). (Slavík 1995)

Popis rostliny: 
•	Druh vytrvalý 
•	nízký, 20-30 cm, světlomilný
•	s kůlovým kořenem, trs vzpřímený 
•	lodyhy poléhavé až plazivé, kořenující, na konci vystoupavé, lysé, nahoře krátce chlupaté
•	listy trojčetné, dlouze řapíkaté, lístky jednotlivé, klínovitě obvejčité až široce elipsovité, přisedlé, jemně zubaté, se světlou příčnou skvrnou, palisty velké, blanité, osinkatě špičaté, srostlé 
•	Květenství úžlabní hlávky, kulovité, na dlouhých stopkách( delší než listové řapíky ), květy drobné, vonné, oboupohlavné, souměrné, pětičetné, barvy bílé až nazelenalé
•	plodem dvousemenný až čtyřsemenný, podlouhlý lusk, semeno drobné, srdčité, dlouhé 1-1,5 mm, lesklé, žluté až zelenožluté. (Procházka, 1995).
•	hlávky kulovité, jednotlivé, obvykle 40-80květé, asi 20 mm v průměru, na stopkách, po odkvětu se  sklánějící, listeny kratší než květní stopky, kalichy s 10 zřetelnými  žilkami, cípy úzce kopinaté, horní dvě delší, téměř stejně dlouhé jako trubka, koruny bílé nebo světle krémové, vz. růžové, pavéza eliptická, špičatá, delší než křídla. Lusky podlouhlé, zúžené v dlouhý zobánek, nepukavé. (Slavík, 1995).

Obsahové látky: 
Rozkvetlá květenství  jsou sbírána  a využívána  v lidovém léčitelství  a vykupována jako droga. Medonosná rostlina. (Slavík, 1995).

Ekologie: 
Louky, pastviny, trávníky, okraje komunikací, sešlapávané i jinak ruderalizované nezastíněné plochy s rozvolněným rostlinným krytem. Převážně na mírně vlhkých, živinami bohatých, alkalických až mírně kyselých půdách. (Slavík, 1995).
Místy tvoří souvislé, husté a nízké porosty, dobře zpevňující povrch půdy a zabraňuje splavování nebo odvívání půdních částic.(Hron 1979)
Má širokou stanovištní amplitudu, více vláhy, odolný holomrazům a dlouho ležícímu sněhu. Půdy lehčí, hlinité až hlinitopísčité,prvky  P, K, MO, pH od 4,5 až alkalické.(Procházka 1995)

Význam a využití v praxi: 
Pěstován jako pícnina, převážně ve směskách s travami a jinými druhy jetelů. U nás v kultuře již od 17. stol, soustavně od 18. stol. V současné době jsou povoleny např. odrůdy cv.Dúbrava, cv. Jordán, cv. Ovčák. Vysévá se do podsevu s jílky, po sklizni krycí plodiny poskytuje  dobrou pastvu a zlepšuje půdu. (Slavík 1995)
Je výbornou pícninou v suchém i zeleném stavu a zvířata ho vyhledávají, důležitý je zejména na pastvinách, kde se sešlapáváním vegetativně rozmnožuje a udržuje nižší  typ porostu, největší význam má ve dvouletých až tříletých jetelotrávách a pro žírné pastviny, jeho význam není dosud doceněn.(Hron 1979)
V roce zásevu se vyvíjí rychle, kvete v květnu, píce velice kvalitní, vhodný pro dočasné pastevní porosty, jako podešvová meziplodina a do okrasných i technických trávníků a pro včelí pastvu.  Jetel plazivý se vysévá z časně zjara do krycí plodiny sklízené na zeleno (oves, bob), hloubka setí 0,5-1,5 cm, šířka řádků 25 cm s výsevem 6-8 kg/ha, přižnutí, přísun včelstev, desikace (70-85% hlávek zralých s vybarvenými semeny), sklízíme v 1. užitkovém roce, z 1. seče, po desikaci, v červenci až srpnu kombajnem s adaptérem, bez drhlíku. Výnosy semene činí v průměru 200-400 kg/ha, špičkové 600- 1000 kg/ha, semenářsky využíváme 1 a 2 roky. (Procházka 1995)

Zajímavosti:  
Sterilní rostliny T. repens jsou velmi podobné T. fragiferum, které však má prostřední lístek a apikální část postranních lístků na rubu nelesklou. Velmi podobné T. orbelicum velen se liší především kalichy s 6-8 žilkami, z nichž jen 6 je zřetelných, lístky vejčitě klínovitými, 6-8 mm dl. a hlávkami na stopkách nanejvýš 12 cm dl. Roste ve vysokých polohách Karpat, na území ČR nezasahuje. Medonosná rostlina, udává se, že z 1 ha lze získat až 100kg medu.(Slavík 1995)
Proměnlivý ve vzrůstu a v přítomnosti nebo absenci skvrn na listech, případně jejich barvě. Časté je zmnožení lístků ( 4-5, vz. až 10), tyto odchylky nejsou taxonomicky významné. Rostliny s růžovými květy ( f. roseum) jsou známé např. z Moravičan, Sloupnice, Jinců, Mělníka, Liberce a Litoměřic. Občas se vyskytují rostliny, které se vyznačují zveličelými, na špici zubatými kališními cípy, redukovanými nebo úplně  chybějícími korunními lístky ( takže hlávky jsou zelené). Jedná se o tetralogickou odchylku.(Slavík 1995)

Použitá literatura: 
Hron F., Zejbrlík O.  (1979):Rostliny luk, pastvin a bažin – kapesní atlas. SPN Praha: 160
Procházka I. (1995): Kapesní atlas jetelovin a trav, FEZ Třebíč: 158
Slavík B. a kolektiv (1995): Květena ČR, díl 4. Academia Praha: 647