jestřábník lesní
Hieracium silvaticum L.
čeleď: hvězdnicovité - Asteraceae

synonyma: jestřábník zední - Hieracium murorum L., jestřábník severní

slovenský název: jastrabník lesný
anglický název: king devil
německý název: habichtskraut
lidové názvy: jestřabina, jestřábí bylina, jestřábí locika

Areál rozšíření: 
Roste v celé Evropě a Asii, u nás je hojně rozšířen od nížin až do subalpínského pásma.

Popis rostliny:
•	středně vysoká, vytrvalá, obvykle chlupatá, velmi proměnlivá bylina
•	má vytrvalý oddenek
•	z přízemní listové růžice vyrůstá přímá, bezlistá nebo až se dvěma listy, chudě větvená, řídce až hustě chlupatá lodyha, která se nahoře vrcholičnatě až vidlanovitě rozvětvuje a jednotlivé větve jsou ukončeny dosti velikými květními úbory, jichž má lodyha až patnáct. Vysoká je 30 až 60 cm
•	listy v přízemní růžici jsou dlouze řapíkaté, na bázi uťaté, srdčité nebo podlouhlé, pak náhle zúžené v řapík. Čepel je vejčitá, obvejčitá až vejčitě kopinatá, na bázi zubatá až zastřihovaně laločnatá. Listy jsou zelené až žlutavě zelené, řídce až hustě chlupaté, nikoliv však štětinovitě chlupaté. Listy lodyžní často chybějí, bývají rovněž zastoupeny v počtu jeden až tři střídavě na lodyze, zvláště v dolní polovině, a jsou menší, krátce řapíkaté až přisedlé. Vrcholový úbor měří až 3 cm a má až tři listeny. Zákrov je vejčitý, až 10 mm dlouhý, hustě žlaznatý až roztroušeně chlupatý, střechovitý, víceřadý, s listeny kopinatými, vnějšími černě zelenými a kratšími, vnitřními bledě zelenými a delšími. Lůžko úboru je ploché a bezplevné (Hron F., Zejbrlík O. 1987)
•	květy jsou oboupohlavné souměrné, mají koruny žluté, věsměs jazykovité a jsou na špičce pětizubé. Květ má pět tyčinek nitkami přirostlých ke korunní trubce, jejich prašníky jsou spolu srostlé v trubičku. Tmavá čnělka je na konci rozdělená ve dvě ramena s bliznami. Jednopouzdrý semeník má na vrcholu zakrnělý kalich přeměněný v chmýr
•	žluté květy tvoří 2 až 10 úborů, uspořádaných jako lata
•	rostliny kvetou od VI. do X.
•	plody jsou drobné oblé nažky nahoře uťaté a věnčené víceřadým jednoduchým rezavým chmýrem, který umožňuje rozšiřování větrem na značné vzdálenosti (anemochorně)

Obsahové látky: 
žádné pro člověka důležité látky neobsahuje

Ekologie: 
Stanovištní podmínky: roste na suchých travnatých místech, stráních, mezích, zdech, pasekách, zříceninách v listnatých, smíšených i jehličnatých lesů, na okrajích lesů, cest a křovin
Podmýnky růstu: preferuje vlhké, humózní a zároveň trochu kamenité půdy s neutrální až mírně kyselou reakcí
Společenstva: netvoří žádná výraznější společenstva 

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam: patří mezi občasné a málo významné plevele, pro svou hořkou chuť je nežádoucí v píci zvířat, zvířata ho odmítají
Průmyslové využití nemá.

Zajímavosti: 
Jestřábník je jeden z domácích rodů nejbohatších na druhy a je to jedna z našich nejběžnějších lesních rostlin. K diferenciaci - vzniku nových druhů dochází křížením a uchováváním takto vzniklých nových typů apogamií. Často se zaměňuje za podobný, vytrvalý, rovněž značně proměnlivý druh, jestřábník Lachenalův - Hieracium lachenalii S. G. GMEL.

Použitá literatura:
Hron F., Zejbrlík O. (1987): Rostliny strání, skal, křovin a lesů.SPN Praha:292
Stichmannová-Marnyová U. a kol. (1997)  Nový průvodce přírodou.Grafia Bratislava:334
Münker B.: Divoce rostoucí květiny.GeoCenter Praha:31
Internetová stránka: http://botanika.wendys.cz/kytky/K64.php