jedle bělokorá
Abies alba Mill.
čeleď: borovicovité - Pinaceae

slovenský název: 
anglický název:
německý název:
lidové názvy:

Původ druhu:  
Její původ je v Evropě (Coombes 1992)

Areál rozšíření:
v ČR(ale i v celé Evropě) se vyskytuje jen v horské, nebo podhorské oblasti s vlhkým ovzduším, kde roste buď v souvislých porostech, nebo častěji s bukem a smrkem (Horynová a kol. 1966)              

Popis rostliny: 
•	Je to vytrvalý rostlinný druh – dřevina, patřící do čeledi borovicovité (pinaceae) 
•	patří k našim nejmohutnějším dřevinám, může dosáhnout výšky přes 50 m a stáří 300–500 let. (Horynová a kol. 1966)
•	Kořenový systém – je pevný, s řádně vyvinutým kůlovým kořenem a rozvětveným                  postranním kořáním; vlášení většinou s mykorhizou. (Hieke 1978)
•	Stonek a výška rostliny – kmen je většinou rovný, dosti tlustý, borka v mládí zpravidla tenká a hladká, později silnější a brázditá, výška může být až 50m. (Hieke 1978)
•	Listy – čárkovité, až 3 cm dlouhé, se zubatou špičkou, na líci leskle tmavozelené, na rubu se dvěma bělavými pásy, rostou po obou stranách větévky, nahoře kratší a směřující do předu. (Coombes 1992)
•	Květy – samčí žluté, na spodu větévky, samičí zelené, vzpřímené, rostou v     oddělených chomáčcích na téže rostlině, kvetou na jaře (Coombes 1992)
•	Květenství – šištice, jehnědy
•	Doba květu – V. – VI. Měsíc. (Toman – Hísek 1994)
•	Plody – Vzpřímené, rozpadavé šišky, soustředěné v hořejší třetině koruny, dozrávají na podzim prvního roku. Zbarvení je převážně tmavší hnědopurpurové nebo namodralé či nazelenalé, takže šišky ve vrcholu příliš nevynikají, naopak velmi často splývají s olistěním a větvemi. (Hieke 1978)

Obsahové látky :
– v jehlicích a stonku – silice a pryskyřice

Ekologie:
Stanovištní podmínky a podmínky růstu:
v mládí snáší dobře mírné zastínění a vyžadují polohu, kde jsou chráněny proti větrům, 
roste v podhorských oblastech a bučinách nebo ve smrčinách.
Daří se jí zpravidla pouze v hlubších písčitohlinitých, živných a přiměřeně vlhkých půdách. (Hieke 1978)

Význam a využití v praxi: 
Dřevo je lehké, světlé a pružné. Pro svou trvanlivost je vhodné pro vodní stavby a nosné konstrukce krovů, mostů apod. V minulosti se bez jedlového dřeva neobešla žádná stavba mlýna nebo hamru.
Využívá se pro výrobu nábytku apod.
Stromové jedle se uplatňují ve větších parcích a zahrádkách nebo v krajinářských úpravách

Zajímavosti:
Přesto, že její předpokládaný podíl v původní dřevinné skladbě na území České republiky je 15–20 %, zejména za posledních dvě stě let se její podíl dramaticky snížil. V roce 1950 bylo již zastoupení jedle v lesích ČR pouze 2,8 % a do roku 1990 se ještě snížilo na méně než polovinu – 1,3 %.

Použitá literatura:
Coombes A.J. (1992): Stromy. Osveta – Martin : 52
Hieke K. (1978): Praktická dendrologie. SZN – Praha: 12 – 23
Mikula – Vanke (1978): Plody planých a parkových rostlin. SPN – Praha: 42
Toman – Hísek (1994): Naší přírodou krok za krokem. Albatros – Praha: 46
Horynová a kol. (1966): Praktické zahradnictví. SZN – Praha: 447-448