javor klen
Acer pseudoplatanus L.
čeleď: javorovité – Aceraceae

synonyma: Acer villosum J. ,Acer dittrichii

slovenský název: javor horský
anglický název: Sycamore maple
německý název: Bergahom
lidové názvy:  jabor 

Původ druhu: 

Areál rozšíření: 
Evropa, zvláště v horských lesích, zasahuje na východě do Ruska (Krym, Kavkaz), přechází přes Karpaty, Rumunsko, na Slovensko, do Polska, České Republiky, Německa (Alpy), na jihu zasahuje také do Bosny, severního Řecka, částečně do Francie a Španělska. Nepůvodní je na Britských ostrovech, severozápadní Francii, Belgii, Nizozemí, severním Německu a Skandinávii, v těchto oblastech zdomácněl. Severní hranice výskytu probíhá od střední Francie, k Harcu a po severní úpatí slezských a polských pahorkatin k Lublinu, což je asi souhlasný průběh se severní hranicí jedle, nebo lípy velkolisté. Jednotlivě se vyskytuje na dánských ostrovech, a v jižním Švédsku, a na východě ústí Visly. Východní hranice jde západní Volyní a obchází ústí Dunaje, Bulharskem jde až do západní Albánie a jižní částí Černé hory, do hor Dinárských, do severní Istrie, obchází pak rovinu Pádu a přechází přes střední Itálii na severní Sicílii, na jihozápad do Pyrenejí, a do severního Španělska. Vyskytuje se také v pohořích Malé Asie. Rozšíření v ČR: Roztroušeně od pahorkatin , hojněji v podhorských až horských polohách na celém území , ojediněle v nížinách (min.:Děčínské stěny, Divoká soutěska pod Meznou , 150 m; max.: Krkonoše, Malá Studniční jáma, 1 350 m). Od kolinního do suprakolinního stupně, nejhojněji v suprakolinním až montánním stupni. (SLAVIK B. A KOL. 1997)

Popis rostliny: 
•	druh vytrvalý, dřevina.
•	kořenový systém: mohutně větvený.
•	stonek a výška rostliny: 30-40 m vysoký strom. Kmen až 1,5 m v průměru, borka dlouho hladká, šedá, ve stáří tmavošedá, šupinovitě až deskovitě odlupčivá.
•	habitus: Koruna v mládí válcovitá až široce válcovitá, ve stáří široce vejčitá, v obrysu nepravidelná.
•	výhony: zelené, nebo zelenohnědé, s lenticelami, lysé.
•	pupeny: vejcovité, 5-15 mm dlouhé, terminální větší než úžlabní, šupiny zelené, hnědě lemované, světle brvité.
•	listy: většinou 5dílné, čepel 7-20 cm dlouhá i široká, na bázi srdčitá, v mládí pýřitá, později olysalá, jen s chomáčky chlupů v paždí žilek, svrchu tmavozelená, na rubu nasivělá až šedozelená, někdy načervenalá.Laloky vejčité až  vejčitě trojúhelníkovité, tupě nepravidelně pilovité.Řapík 6-18 cm dlouhý, většinou lysý a často s červeným líčkem.
•	květy: 6-8 mm v průměru, žlutozelené. Kališní i korunní lístky téměř stejné, 4-5 mm dlouhé, uvnitř pýřité, na okraji brvité, tyčinek 8, na vnitřní straně terče;semeník pýřitý; v samčích květech tyčinky 2-3x delší než korunní lístky, prašníky asi 1,7 mm dlouhé.
•	květenství: převislé, 6-16 cm dlouhé hrozny 
•	doba květu: po vyrašení listů v ½ V.
•	plody: nažky 3-6 cm dlouhé a 1,5 cm široké křídlo se k vrcholu postupně rozšiřuje, semenné pouzdro polokulovitě vyklenuté, nažky svírají ostrý úhel.                 (SLAVÍK B. A KOL. 1997)

Obsahové látky:

Ekologie:
Stanovištní podmínky: Převážně suťové a stinné roklinové lesy, květnaté bučiny a kapradinové smrčiny. 
Podmínky růstu: . Na čerstvě vlhkých, humózních a živinami bohatých , převážně suťových půdách, na slabě kyselých až bazických substrátech.  Polostinná dřevina citlivá k silným mrazům, s vyššími nároky na vzdušnou vlhkost.
Společenstva:Diagnostický druh svazu Tilio-Acerion a podsvazu  Acerenion, dále ve společenstvech podsvazu  Eu-Fagenion a svazu Athyrio alpestris- Piceion (SLAVÍK B. A KOL. 1997)

Význam a využití v praxi: 
V lesnictví se využívá jako meliorační dřevina. V sadovnictví je jednou z nejčastěji pěstovaných listnatých dřevin, jako solitér v parcích nebo jako alejový strom.Pro své tvrdé a za sucha trvanlivé dřevo, které se dobře impregnuje a moří má hlavní použití v nábytkářství a pří výrobě hudebních nástrojů. (SLAVÍK B. A KOL. 1997)

Zajímavosti: 
Javor byl pro západní i východní domorodé americké národy posvátný a používali jej při stavbě obydlí a dlouhých dřevěných domů. Čilulové ze severní Kalifornie používali velmi originálním způsobem kůru javoru na ženské oblečení. Kůra se na jaře sloupala, vyklepala do tenkého látce podobného materiálu a ušily se z ní šaty.         (ALTMAN N. 2002)

Použitá literatura: 
HEJNÝ S., SLAVÍK B. (1997):Květana ČR-5.díl. Academia Praha: 154
ALTMAN N. (2002): Posvátné stromy. Volvox globator Praha: 66,120